36 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4 N:O 5. 
voro Linneaner. Under arens lopp hafva de flesta skattat at 
förgängelsen, men ett kvarlefde dock ännu mot slutet af min 
prefekttid. 
Denna lärer svellestid redan då blifvit »utrangerad» en- 
ligt intyg af f. d. trädgårdsmästaren FR. PETTERSSON, och 
han bör nog veta det bäst. då honom tillkom närmaste till- 
synen om och skötseln af trädgårdens växter. En rättelse 
af min uppgift å sid. 124 af Linné-biografiens andra del bör 
därför göras, men tillika kan och bör tilläggas, att denna 
»utrangering» skett utan mitt tillstånd och utan min vetskap !. 
Härför vill jag dock ej uttala något direkt klander, dä exem- 
plaret redan flera år förut nått en sådan höjd, att dess topp 
rent af nedpressades längs taket och sålunda ej gärna längre 
kunde härbergeras inom hus. 
Till sist komma vi nu till det af Prof. K. ganska vid- 
lyftigt afhandlade, gamla, i frigidarium odlade exemplaret af 
hvita mullbärsträdet (Morus alba). Detta fälldes, fastän — så- 
som ett af honom själf publiceradt intyg utvisar — den, som 
då »hade närmaste uppsigten öfver frigidarium», ägde känne- 
dom om dess, enligt traditionen, Linneanska ålder. Såsom 
skäl angifves: »Att släpa detta ut och in med dess långa, grofva. 
knöliga stam och jämförelsevis rika och yfviga grenkrona, 
och med den väldiga balja, i hvilken det var planteradt, öf- 
versteg mänskliga krafter (!) och var rent utaf förenadt med 
lifsfara (!). Baljan var vid denna tid så sönderfrätt och mur- 
ken, att, om trädet skulle hafva hållits längre, en ny ovill- 
korligen hade måst anskaffas och en omplantering måst före- 
tagas — hvilket skulle hafva fordrat icke blott mycket och i hög 
grad ansträngande arbete, utan äfven för trädgårdens bud- 
get ganska kännbara kostnader (!). Något historiskt värde 
ägde trädet icke, efter hvad trädgårdsmästaren (!) försäkrade 
mig». Härvid må blott påpekas, att de gamla lagrarne äro 
betydligt större och tyngre, utan att man hittills ryggat till- 
baka för deras omplantering, vare sig för besväret eller om- 
kostnaderna. Dessutom kunde trädet äfven under sommaren 
! Att prefekten skulle öfvervaka hvarje detalj i trädgården, är i be- 
traktande af hans många andra göromål helt enkelt omöjligt och bór äf- 
ven vara öfverflödigt, om där finnes en kunnig och nitisk trädgärdsmä- 
stare. Detta framhäller ock Prof. K., dä han (s. 3) meddelar, att han 
öfverlämnat at en nyligen utsedd trädgärdsmedhjälpare att »ombesörja 
eller åtminstone öfvervaka utgallrade träds fällande». 
= 
