TH. M. FRIES, LINNEMINNEN I UPSALA BOTAN. TRÄDGÅRD. 4] 
stora Morus alba-trädet var en Linnean, som först omhul- 
dats i den gamla och därifrän för ungefär 100 är sedan för- 
flyttats till nya botaniska trädgärden. 
I samband med frägan om det hvita-mullbärsträdet vill 
jag ej dölja, att jag i min Linneskildring II s. 124 af förbi- 
seende gjort mig skyldig till ett fel, som säkerligen Prof. K. 
ej kunnat undgä att märka. Jag omtalar nämligen där, att 
ett gammalt exemplar af svarta-mullbärsträdet (Morus nigra)? 
under min prefekttid utdog, men glómde att nämna, att ännu 
ett — det af stammens tjocklek att dómma äldsta — fanns 
kvar, kraftigt och árligen mer eller mindre rikligt fruktbà- 
rande. Icke ringaste bevis torde kunna uppletas mot att 
de ofvannämnda exemplaren, sasom traditionen pastatt, fran 
gamla botaniska trädgärden inflyttades i den nya, och att 
de redan dà nátt en storlek och àlder, som otvetydigt ta- 
lade om LixwNÉs tid. Ehuru deras tillväxt naturligtvis ej 
litet. hàmmats. genom plantering i de i förhållande till rötter- 
nas behof af utrymme alltfór trànga baljorna, hade de i bór- 
jan af 1850-talet dock fätt sadana dimensioner, att fullvuxna 
personer plägade klättra upp i träden för frukternas afploc- 
kande. 
Numera finnes i trädgärden intet stort, fruktbärande träd 
af detta slag. Det sista kvarlefvande fäldes 1900, ehuru — 
som jag har mig bekant — förböner fäldes för detsamma 
(liksom ock för ätminstone ett af de stora, ärligen frukt- 
bärande fikonträden) pa grund af deras behöflighet vid den 
akademiska undervisningen, och ehuru dessa träd ingalunda 
kunde räknas till de »hundratals gamla halftorra pinnar»’, 
som borde utgallras. 
I Linné-biografien har jag ock omtalat, att »mahdnda ett 
par exemplar af en pelarkaktus», som Annu finnas i träd- 
garden, aro kvarlefvande sedan LINNÉS dagar. Nagra säkra 
bevis för eller mot har jag ej heller nu vid förnyad gransk- 
ning funnit, men jag har ej velat alldeles undertrycka denna 
1 Fastän LINNÉ i början af sin professorstid gjorde försök att »inter- 
dum» odla denna art pa kalljord, sa torde den dock snart nog forekommit 
endast inom hus. Jfr Ap. ArzeErıus föreläsningar 1785 och 1814—15. 
WAHLENBERG säger 1816 uttryckligt, att den »hos oss mäste hallas i drifhus. » 
? Ups. Nya tidn. d. '*, 1900. 
