42 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 5. 
gissning, da den sasom ett säkert faktum finnes i tryck om- 
talad !. 
I sammanhang härmed vill jag ock, for att undgå förebräelse 
for bristande angifvande af källor, meddela, att dà jag (II s. 
123) säger OL. RUDBECK D. A. hafva planterat de »väldiga 
lönnar vid de stora gangarne» i den n. v. trädgärden, som 
under sista ären blifvit nedhuggna (utom en enda, som 1892 
kullbläste), sa stöder jag mig pa G. WAHLENBERGS aukto- 
ritet. I sin autobiografi säger han nämligen: »Största vega- 
tabiliska monumenterna äro trägärdens Rudbeckiskt Caro- 
linska Lönnalleer, hvilkas likar troligen ingenstädes finnas», 
och i Ep. Orro's Garten- und Blumenzeitung: »Die grossen 
Rudbeckischen Ahornalleen, die wenigstens für uns unver- 
gleichlich grosse vegatabilische Monumente aus einer in jeder 
Beziehung besseren Vorzeit stammend sind, bilden im alten 
Schlossgarten etwa eine Hufeisenform und könnten mit dem 
Schlosse vereint gesehen, die Grundidee zu einem Ehrentempel 
verrathen, über dessen Gewölbe in einem besondern Tempel 
die Bildsäule LINNÉ'S thront.» ® 
Härmed borde vara nog ordadt i detta ämne, men dä till 
frågan om Linné-minnena anknutits åtskilligt, som måste be- 
traktas sasom angrepp pa mig för mitt görande och lätande 
sasom prefekt för Upsala botaniska trädgärd, ser jag mig 
nödsakad att — med förbigående af hvarjehanda af mindre 
betydelse — till belysning upptaga nagra anmärkningar af 
viktigare innebörd. 
En sådan är Prof. K:s flera gånger upprepade klagan 
eller klander, att trädgården ej vid hans tillträde som pre- 
fekt blef till honom »inventerad». Har härvid något fel blif- 
vit begånget, så är det icke mitt, utan antingen hans eget, 
då han ej framställde någon önskan därom, eller de akade- 
miska myndigheternas, som bort utse inventeringsmän. Felet 
torde dock kunna sättas = 0, då, såvidt af tillgängliga hand- 
lingar framgår, någon dylik inventering aldrig ägt rum, då 
ny prefekt — RUDBECK D. Y. N. RosÉN, C. VON LINNÉ 

! S. NORDSTRÖM, Upsala i bilder s. 23. 
? Att dessa jättelönnar med lummiga kronor hade »af röta betydligt 
angripna stammar» har jag på anf. st. redan omtalat. — Ett intressant 
exempel på pietetsfullt bevarande af ett ålderdomsbräckligt träd, vid hvil- 
ket kära minnen voro fästade, finner man beskrifvet i J. BAAGOE'S skil- 
dring: Restavrering af »Store-Pil» paa Herlufsholm ved Nestved (1901). 
