8 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 6. 
Af sju uppkomna groddplantor visade sig tre vara fullt 
typisk A. acuminatus; de voro alltså, dà själfbefruktning 
under de iakttagna kautelerna var absolut utesluten, falska 
bastarder i MILLARDET’S! mening. De öfriga fyra individerna, 
som under första året tycktes i det närmaste öfverensstämma 
med de tre nyssnämnda falska bastarderna, visade sig pa 
andra aret, da de utvecklat normala turioner, vara tydliga 
mellanformer mellan A. cwsius och R. acuminatus, och befun- 
nos, när de pa tredje äret (1902) gatt i blom vara fullkomligt 
identiska med den af LINDEBERG” beskrifna R. acutus, pa 
hvars cesius-liknande habitus redan ARESCHoUG fäst upp- 
märksamheten’. Af de vildt växande acutus-former jag sett 
synes den med konst framställda formen komma allra närmast 
R. acutus fran Arilds läge som af LINDEBERG själf pa ort 
och ställe forklarats vara en typisk R. acutus. 
Da en detaljerad beskrifning af den konstgjorda hybri- 
dens egenskaper fullkomligt skulle sammanfalla med de i lit- 
teraturen befintliga beskrifningarne af R. acutus, inskranker 
jag mig till foljande anmarkningar. 
Betraffande turionernas vaxtsatt, sa aro dessa ej sa pass 
högt bàgbójda som hos RB. acuminatus, men ej fullkomligt 
krypande som hos R. cesius, utan intaga en mellanställning. 
Turionerna, som med hänsyn till tjocklek och längd närmast 
öfverensstämma med dem hos mycket kraftiga former af R. 
acuminatus äro beklädda med mycket täta olikstora taggar 
och talrika glandler och borst; äfven i detta fall har alltsa 
en sammanblandning, men därjämte äfven en förstärkning af 
föräldrarnes egenskaper rum. Denna förstärkning med hänsyn 
till beväpningens och härighetens intensitet framträder äfven 
i blomställningen, som är starkt heteracanth och glandelhärig, 
och särskildt hos foderbladen, som i motsats till hvad fal- 
let är hos stamarterna, vanligen äro beklädda med väl 
utvecklade taggar. Turionbladen äro stora, betydligt 
bredare än hos R. acuminatus samt vanligen femtaliga, någon 
gång, ehuru sällan, sjutaliga*. Blommorna närmast öfverens- 
1 Jfr MILLARDET |. c. och A. GIARD, Comptes rendus de la Société 
biologique de Paris. 4 Nov. 1899. 
2 LINDEBERG, Göteborgs Vetenskaps- och Vitterhetssamhälles förhandl. 
1884. 
3 T. ex. Some obs. p. 59. 
* Sjutaliga blad förekomma någon gang, men äro ytterst sällsynta 
hos R. acuminatus; R. cesius har konstant tretaliga blad, hvilkas uddblad 
stundom visar en svag tendens till pardelning. 
