LIDFORSS, ARTBILDNINGEN INOM SLÄKTET RUBUS. 29 
ständigt öfverensstämmer med R. cesius L. Liksom ett par 
andra, i det föregående omnämnda former, synes emellertid 
äfven denna lida af inre konstitutionella störningar: bladen 
äro nämligen helt sma, och turionerna na endast en längd af 
20—40 cm., i det att vegetationspunkterna snart nog vissna 
bort. Formen har ännu ej visat den minsta ansats till blom- 
ning och kan ej betraktas som en nanella-form i vanlig mening. 
En typisk nanella-form synes emellertid förefinnas bland 
afkomlingarna fran 1902; pa grund af dess litenhet — bladen 
äro knappt mer än centimeterlanga — kan man ännu ej bilda 
sig nagon närmare uppfattning om denna forms morfologiska 
egenskaper i Ofrigt. 
10) Former af frammande habitus. 
Utom de nu skildrade formerna, hvilka visa större eller 
mindre habituella likheter med redan kända Rubus-former 
(företrädesvis corylifolii), förefinnas bland afkomlingarna af 
den som R. cesius x Wahlbergi? tydda formen några individ, 
som förete en, man vore frestad säga, paradox habitus. Dit 
hör i främsta rummet en form med upprätta, men tämligen 
laga turioner, väpnade med tämligen likstora taggar; bladen 
äro tretaliga med breda, starkt inskurna smäblad (alltsa en 
f. incisa) samt pa undersidan skimrande sammetsludna. 
Denna form, som utplanterades redan i maj 1900, har tills 
datum ej frambragt nägra blommor. 
En annan form, som med hänsyn till bladens och blom- 
mornas beskaffenhet närmast ansluter sig till R. acuminatus 
LiNDBL., ehuru dess uddblad saknar den för denna coyrli- 
folius-form karaktäristiska utdragna spetsen, intar en täm- 
ligen isolerad ställning genom den ytterliga grad af reduktion, 
som drabbat dess beväpning. Denna utgöres nämligen af 
ytterligt glesa taggar, hvilkas längd sällan öfverstiger 1—2 
millimeter. De mekaniska väfnaderna i stammen äro dess- 
utom mycket svagt utvecklade, så att turionerna äro helt sköra. 
Kulturförsök med R. subacutus ad. int. 
Det ligger i öppen dag, att kännedomen om de nu skild- 
rade formerna måste betecknas som tämligen ofullständig, så 
länge man ej med bestämdhet vet något om dessa formers 
förhållande i andra generationen, d. v. s. ej känner något 
