36 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 6. 
smavaxt och gjorde intryck af att sa att sága vara en dvärg- 
form af dvärgformen. Men det afvek äfven genom mörkare 
bladfärg samt därigenom, att bladen, trots sina oerhördt smä 
dimensioner, dock ofta voro sjutaliga som hos R. polyanthe- 
mos LINDEB. Trots all omvårdnad har emellertid denna lilla 
dvarg tills datum ej kunnat formas att frambringa blommor. 
Den andra formen, som tillsvidare mà betecknas som A. 
erubescens, afviker fran R. parvulus dels genom bladens mörkt 
gröna färg — RA. parvulus stöter något i grått ungefär som 
R. Lindebergii P. J. MÖLL. — samt genom bladens form: de 
äro bredare vid basen än hos R. parvulus, men afsmalna 
framåt i en lang spets. Därjämte aga de en stark tendens 
till anthocyanbildning, sa att BR. erubescens redan i början af 
oktober star praktfullt röd, medan R. parvulus ej ens midt 
i vintern visar någon märkbar rödfärgning. Foderbladen äro 
hos R. erubescens ovanligt långa och breda, så att de 
sträcka sig långt utanför kronbladen. Blommingstiden 
infaller nära tre veckor tidigare än hos R. parvulus (redan 
vid midsommar). Fruktsättning ungefär som hos R. parvulus, 
något reducerad, men dock tämligen riklig. 
Frön af denna R. erubescens, som utbildats i själfbefruktade 
blommor inom pergamin, ha gifvit en afkomma, som in i min- 
sta detalj bevarat de egenheter, som utmärka det först bildade 
exemplaret af R. erubescens. Man torde därför vara fullt be- 
rättigad att uppfatta denna form som en spontan mutation, 
fullt analog med de Oenothera-mutationer som DE VRIES er- 
hållit i sina berömda undersökningar. Visserligen är det sant, 
att den erhållna mutationen framgått ur okontrolleradt frö- 
material och att sålunda möjligheten af ett hybridogent ur- 
sprung föreligger, teoretiskt taget. Men om detta verkligen 
varit fallet, hade man efter alla hittills gjorda erfarenheter 
bort erhålla en polymorf afkomma och ej, såsom faktiskt in- 
träffat, en absolut konstant. Under sådana omständigheter 
torde R. erubescens ej kunna uppfattas annorlunda än som 
en verkligt spontan mutation. 
Mutationer af R. polyanthemos LINDEB. 
Denna vackra art, som utom i Sverige och Danmark har 
en vidsträckt utbredning i England, befinner sig tydligen i 
