38 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 6. 
V. Allmänna resultat. 
Af de i det föregående refererade kulturförsöken framgår 
det otvetydigt, att en del nordeuropeiska Rubusarter för 
närvarande befinna sig i ett muterande tillständ. Detta 
har visat sig vara fallet med R. villicaulis KocHr. var. par- 
vulus HULSEN, R. polyanthemos LINDEB., R. insularis F. ARESCH., 
R. vestitus WHE., R. suberectus ANDERS. Det lider intet 
tvifvel, att fortsatta undansatta undersökningar! komma att 
pavisa ett relativt stort antal muterande arter inom släktet 
Rubus. 
De uppkomna mutationerna afvika merendels i flera 
hänseenden fran stamarten. I det fall, där konstansen 
kunnat undersökas, har denna visat sig absolut. 
Mutationskoefficienten synes for de muterande ar- 
terna af slaktet vexla mellan 1—3 procent. 
ARESCHOUG’S pa teoretiska grunder uttalade åsikt, att 
artbildningen inom släktet försiggår stötvis, har alltså genom 
dessa fortsatta experimenter bekräftats. 
Jämte artbildningen genom mutationer försiggår en 
sadan hos släktet Rubus tvifvelsutan genom bastardering. 
Enligt hvad de i denna skrift refererade försöken utvisa, 
äga åtskilliga Rubusarter förmågan att med hvaran- 
dra bilda fruktbara hastarder. Detta gäller äfven om 
arter, som i systematiskt hänseende stå hvarandra tämligen 
fjärran (R. cesius L. och R. thyrsoideus WIMM.). 
I vissa fall har det konstaterats, att den primära ba- 
starden äger bättre pollen än den ena af stamarten 
(R. cesius x acuminatus bättre än R. acuminatus LINDBL., 
R. cesius x thyrsoideus bättre än R. thyrsoideus WımMm.) I 
' Kulturer i större skala för afgörandet af hithörande fragor har 
författaren redan förberedt, ehuru bristen pä lämplig plats hittills varit 
mycket hindersam. Dä jag emellertid har hopp om att fä denna olägen- 
het afhjälpt, tilläter jag mig att tillsvidare — äfven i en rationell arbets- 
fördelnings intresse — förbehälla mig det experimentella studiet af Rubus- 
mutationerna. 
