LIDFORSS, ARTBILDNINGEN INOM SLÄKTET RUBUS. 39 
öfverensstämmelse härmed är bastardernas fruktsättning stun- 
dom bättre än stamarternes. 
De primära bastarderna utgöra vanligen intermediära 
former mellan de bäda stamarterna, i det att egenskapsparen 
visa sig vara homodynama, nagon gang dock äfven hetero- 
dynama (blombildningen hos R. cesius x thyrsowleus). Nä- 
gra nya egenskaper uppträda ej hos de primära ba- 
starderna. 
Genom själfbefruktning alstra de primära bastar- 
derna en afkomma, som är i hög grad polymorf, i 
det att de olika individerna i högst väsentliga af- 
seenden afvika såväl sins emellan som fran moder- 
växten (den primära bastarden). Afvikelserna mellan af- 
komlingarne af en och samma primärbastard kunna vara sa 
stora, att en uteslutande pa morfologisk beskrifning grundad 
systematik skulle hänföra de ifragavarande formerna till helt 
olika grupper inom släktet. 
Variationen hos den primära bastardens afkomlingar be- 
rör äfven sexualsystemets vitalitet, sa att dels fullkomligt 
fruktbara, dels absolut sterila former uppstä jämte alla 
grader af mellanformer. En fullkomligt fruktbar primär- 
bastard kan alltsa frambringa absolut sterila afkomlingar. 
Äfven det vegetativa systemets lifskraft är hos de olika 
formerna i hög grad växlande, i det somliga af den pri- 
mära bastardens afkomlingar öfverträffa denna i 
vegetativ yppighet, men andra ater kvarbli pa ett 
dvargliknande stadium, oförmögna att bilda blommor. 
Den hos den primära bastardens afkomma uppträdande 
polymorfin kan ej enbart förklaras genom en efter det schi- 
zogona schemat klyfning af föräldrarnes egenskaper, utan be- 
star delvis i mutationer, utlösta genom hybridiserin- 
gen (hybridmutationer. TscHERMAK). Dessa mutationer torde 
i vissa fall endast vara atavismer, i andra fall däremot verk- 
liga progressiva mutationer. 
Den primära bastardens afkomlingar äro, att döma af 
de hittills föreliggande försöksresultaten, inkonstanta. Dock 
är inkonstansen i detta fall betydligt mindre än hos den 
