MALME, PAPILIONACEER MED RESUPIN. BLOMMOR. 9 
skifvan är jämnbred, 3—4 mm. bred, i den utslagna blom- 
man oregelbundet S-formigt böjd, särskildt mot basen ränn- 
formig och i spetsen afrundad. Pä öfvergängen mellan klon 
och skifvan finns ett knölformigt utskott, som griper om ett 
motsvarande utskott pä kölen. Kölen nàr ungefär samma 
längd som seglet. Klorna äro fullständigt fria fran hvarandra 
och af samma längd och beskaffenhet som vingarnas. Skif- 
vorna äro oregelbundet skärformiga, trubbiga och ej samman- 
vuxna med hvarandra förr än ungefär från midten; på främre 
eller undre sidan lägga de sig den ena med kanten ofvanför 
den andra. Kölen bildar således ett baktill på ryggsidan 
öppet rör, som är oregelbundet böjdt, i spetsen spiralformigt 
inrulladt, och som omsluter ständarröret. Standarknapparna 
äro lika stora och strängarna sammanvuxna till ett rör, som 
särskildt nedtill har särdeles kraftiga väggar. Vexillarstån- 
daren är dock något mindre fast förenad med de öfriga, och 
vid basen af densamma finns på hvardera sidan en trubbigt 
trekantig öppning, som leder in till ståndarrörets inre. Nek- 
tariet består af en omkring 2,5 mm. hög, helbräddad krage (på 
vexillarsidan obetydligt lägre), som tätt omsluter pistillens bas. 
Seglet har redan till följd af sin byggnad en betydlig 
bärkraft, hvilken dessutom i hög grad förstärkes genom den 
starkt byggda foderunderläppen, som stödjer detsamma. Vin- 
garna och kölen äro ganska starkt förenade baktill, och stån- 
darröret, som är fast inneslutet i kölen, är äfven synnerligen 
starkt byggdt. Äfven kölen har därför en ej ringa bärkraft. 
För följande art har LINDMAN påvisat besök af stora 
humlor. Samma insekter ombesörja också, enligt mina upp- 
repade gånger gjorda iakttagelser, pollentransporten hos den 
här behandlade växten. Att humlan på seglet finner en 
mycket lämplig sittplats under sitt arbete i blomman, torde 
knappt behöfva framhållas. 
Canavalia mattogrossensis (BARB. RODR.) MALME. 
Mucuna mattogrossensis BARBOSA RODRIGUEZ’. 
Canavalia picta Marr. yar. LINDMAN”. 
I sitt ofvan citerade arbete arbete omnämner LINDMAN 
en vid Santa Cruz da Barra i Matto Grosso forekommande 
1 Plante mattogrossenses (1898), p. 15 & tab. VI. 
2 Anf. arb. p. 54. I Leguminoss austro-american® (1898), p. 14, hade 
han hänfört den till C. gladiata (L.) DC. 
