MALME, PAPILIONACEER MED RESUPIN. BLOMMOR. 17 
har formen af en skyffel med baktill mycket höga kanter. 
Vingarna äro föga mer iin hälften sa långa som seglet. Klon 
är svagt byggd, nästan trädsmal, 12—15 mm. lång. Skifvan 
är bredt skärformig med den afrundade spetsen uppätriktad 
(som hos Periandra), 24—28 mm. lång, mot spetsen 10—12 
mm. bred, mot basen betydligt smalare; på den morfologiskt 
sedt undre sidan öfvergår hon utan skarp gräns i klon, på 
den öfre är hon tvärt afhuggen, så att dess öfre bakre hörn 
bildar i det närmaste en rät vinkel. Kölens klor äro äfven- 
ledes svagt utvecklade och trådsmala, nära 20 mm. långa. 
Skifvorna äro däremot, ehuru jämförelsevis små, kraftigt 
byggda samt smalt skärformiga, omkring 18 mm. långa, 5—6 
mm. breda, framtill spetsiga, vid basen långsamt och jämnt af- 
smalnande och ända till framom midten fria från hvarandra. 
Vexillarståndaren är fullständigt fri från de öfriga. Stiftet 
är i sin främre hälft bågböjdt och på undersidan (bågens 
innersida) beklädt med långa hår; den märkesbärande spet- 
sen är svagt hufvudlikt uppsvälld. 
Såsom redan ofvan framhölls, erinrar Clitoria, hvad blom- 
man beträffar, mycket om Barbieria'. Den största olikheten 
ligger däri, att seglet är i jämförelse med de öfriga kronbla- 
den betydligt starkare utveckladt hos den förra. Anordnin- 
garna för att kvarhålla seglet i dess läge och gifva detsamma 
bärkraft äro också desamma. 
För den här skildrade arten har jag ej antecknat något 
rörande insektbesök. Men hos Cl. guyanensis (AUBL.) BENTH., 
som förekom mångenstädes vid Santa Anna da Chapada, be- 
söktes blommorna flitigt af stora humlor. 
Erythrina L. 
Erythrina erbjuder ett klassiskt exempel på resupinerade 
blommor. E. crista galli L. har, såsom i inledningen nämn- 
des, skildrats redan af DELPINO (1868) och efter honom af 
flera författare; den omnämnes ocksä, dels af denna orsak, 
dels såsom exempel pa ornithofili, i systematiska och biolo- 
! BentHam [Martius, Flora brasiliensis, fase. 24 (1859)] hänför pa 
grund af bladens olikhet dessa bäda släkten till olika tribus (Barbieria till 
Galegee; Clitoria till Phaseolee). Blommans byggnad antyder dock en 
nära släktskap, och denna visar sig ocksä i fraga om fröna; hos ätmin- 
stone de Clitoria-arter, som hänföras till sektionen Neurocarpum, äro dessa 
klibbiga, såsom förhållandet är hos Barbieria. 
Arkiv für Botanik. Bd 4. N:o 7. 2 
