H. DAHLSTEDT, STUDIER ÖFVER ARKTISKA TARAXACA. 3 
sjalf och af honom bestämdt till T. phymatocarpum, och 
de spetsbürgska samt de med dem Ofverensstammande ark- 
tisk-sibiriska exemplaren, men dä jag saknade tillgang till 
frukter, maste jag tillsvidare afsta fran en närmare ut- 
redning. 
Hos G. ANDERSSON och H. HESSELMAN i »Bidrag till 
kännedomen om Spetsbärgens och Beeren Eilands kärlväxter» 
påträffade jag sedermera en uppgift om frånvaro af frömjöl 
hos den spetsbärgska formen, hvarför jag företog en ytterli- 
gare granskning af Riksmuseets material. Jag fann dä, att 
den grönländska formen bland annat äfven skilde sig genom 
rikligt utveckladt frömjöl. Denna olikhet äfvensom skillnad 
i blomfärg och redan såsom unga något olika frukter, syntes 
mig starkt tala för, att de båda formerna tillhörde skillda 
arter. 
Till min tillfredsställelse hade äfven A. G. NATHORST och 
P. DUSÉN, som 1899 anträffat båda formerna på Östra Grón- 
land, lagt märke till deras olikheter, ehuru Dusén ej an- 
sag sig böra tillmäta dem artvärde. Han upptog nämligen 
spetsbärgs-formen som v. albiflorum KJIELLM. under T. 
phymatocarpum som hufvudform. 
I Danmark hade, såsom jag sedermera funnit, N. HARTZ 
1895 kommit till samma resultat. 
I Kópenhamns botaniska museums samlingar, hvilka jag 
1904 til làns bekommit, patraffade jag till min glädje ät- 
skilliga exemplar med mogna frukter af báda formerna fran 
Osterónland. Såväl till form som färg och skulptur före- 
tedde hvarderas frukter sinsemellan så stora olikheter, att 
numera intet tvifvel kunde råda, att de nämnda båda for- 
merna voro tvenne väl skilda arter. 
Äfven deras skiljaktiga geografiska utbredning pekade 
otvetydigt i samma riktning. 
Dock gafs det med afseende på utbredningen, hvad den 
spetsbärgska formen (T. arcticum) beträffar, en oklarhet. 
I Uppsala Universitets bot. museums samlingar hade jag på- 
träffat några individ, som insamlats vid Discovery bay på 
Grinnell land. De hade åtskilliga likheter med små individ 
af T. arcticum, hvilken jag också till en början ansåg den 
tillhöra. Men den isolerade förekomsten, långt från T. arc- 
tici konstaterade utbredningsområde, väckte tvifvel om iden- 
titeten. T. arcticum hade nämligen ej iakttagits från någon 
