H. DAHLSTEDT, STUDIER ÖFVER ARKTISKA TARAXACA. a 
med afseende pa dess utbredning, att den ännu ej anträffats 
vare sig pa Spetsbärgens nordostland eller pa norra Nowaja 
Semlja, ej heller väster om Jugor schar. 
Jämför man nu dess utbredning med T. glabri, som i 
arktiska Sibirien och pa Nowaja Semlja upptager i det när- 
maste samma omräde som T. arcticum, men som västerut 
framträngt ända till Kolahalfön, framträder en bestämd olik- 
het, hvilken torde ha sin orsak dels i oliktidighet i vandrin- 
gen, dels i olika utgangspunkter för densamma. T. arcticum 
ar utan tvifvel en rent arktisk art, hvilken vandrat tidigt 
och ständigt hållit sig utefter ishafvets kuster. T. glabrum 
är däremot otvifvelaktigt en ursprunglig alpin art, hvilkens 
hemvist .är Altais och Baikals fjällomräden. Härifrån har 
den i en jämförelsevis senare tid spridt sig mot norr till is- 
hafvets kust, sannolikt efter Jeniseis och Lenas floddalar. 
Fran dessa floders mynningsomräden har den haft ungefär 
lika lang vag till den västligaste fyndorten pa Kolahalfön 
som till den östligaste vid St. Lawrence bay. Till Nowaja 
Semlja har den hunnit sa sent, att landförbindelsen med 
Spetsbärgen redan var afbruten. 
Utan tvifvel häntyda de olika vägar dessa bäda arter 
inslagit, sedan de nått Jugor schar, därpå, att en djupgående 
olikhet i de geologiska förhällandena radde, da de höllo pa 
att intaga sina respektive omraden väster och norr om detta 
sund. Men till betydelsen haraf torde jag aterkomma vid 
behandlingen af en annan grupp arktiska Taraxaca. 
Mina undersokningar grunda sig pa material, hvilket ge- 
nom välvilligt tillmötesgående ställts till mitt förfogande fran 
botaniska museerna i Hälsingfors (H. Hels.) genom Professor 
Dr Fr. Elfving, Kristiania (H. Kr.) genom Professor Dr N. 
Wille, Kopenhamn (H. Hafn.) genom Professor Dr E. War- 
ming, Lund (H. L.) genom Professor Dr Sv. Murbeck, Upp- 
sala (H. Upps.) genom Professor Dr F. R. Kjellman samt 
fran Naturhistoriska Riksmuseets bot. afdelning i Stockholm 
(H. St.) genom t. f. intendenten Dr G. O. Malme. Till dessa 
herrar ar det mig en kar plikt att har uttala min djupt 
kända tacksamhet. I stor tacksamhetsskuld stannar jag yt- 
terligare till Dr H. G. Simmons, som beredvilligt at mig till 
bearbetning öfverlätit sina under Sverdrups polarexpedition 
