16 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 2. N:O 8, 
Spetsbdrgen: O. Exstam anf, st. sid. 6. 
Arktiska Sibirien: Konyambay, allm. pa en strandslätt (F. R, K7Erc- 
MAN, 1825-307, 79, H. St. & H. Ups., originalexemplar). Enligt KJELLMAN 
uppgifves af SCHMIDT (Fl. Jenis. p. 108) en tydligen hithörande form fran 
Jenisej-flodens mynningsomräde och Gydatundran. 
Under detta namn förenar jag alla verkligt hvitblommiga 
former af T. arcticum. Att döma saval af uppgifter i litte- 
raturen som af herbariematerial synas likväl alla dessa ej 
vara fullt identiska. KJELLMAN uppgifver fargen hos origi- 
nalexemplaren till sin f. albiflora fran Konyambay, sasom 
hvit utom pa kantblommornas utsida, som ar grön. Sanno- 
likt menas harmed en gra- eller grönviolett färg. Pa annat 
ställe beskrifver han blomkronorna hos samma form sasom 
»hvitaktiga med dragning at gratt eller rosenrödt, an helt 
och hallet än, sasom fallet är med yttersta radens blommor, en- 
dast pa insidan af bramet. Hos dessa ar brämet pa utsidan 
grönt». Af andra uppgifter om färgen ma anföras följande. 
C. COPELAND och PANSCH benämna (pa växtetiketter) en 
form fran Sabine-ón: »Leontodon palustre ( floribus purpura- 
scentibus» och Schmidt (Fl. Jenis. p. 108) anför en form med 
blommorna »blass rosenroth angeflogen». O. Ekstam (anf. 
st.) kallar blommorna hos Spetsbärgsexemplar: »Weisse oder 
hellviolette». Äter andra, som sett och insamlat samma form, 
angifva dem vara roda. 
Pa väl konserverade exemplar fran Mackenziebukten (K. 
A. GnEDIN) liksom pa exemplar fran Jamesons land kan man 
utan svårighet se, huru härmed förhåller sig. Pa dessa aro 
nämligen kantblommornas bräm pa insidan hvita med mer 
eller mindre lifligt framträdande skiftning i rosenrödt, hvil- 
ken tydligen framkallas af den ofta mycket lifligt rosenfar- 
gade undersidan. Brämets bas däremot skiftar vanligen na- 
got i gulaktigt, och hos pipen framträder den gula fargen 
ännu tydligare. Pa samma sätt förhälla sig de inre blom- 
morna, hos hvilka dock endast brämets öfversta del pa sin 
utsida är mer eller mindre rosenfärgad. Afven har skimrar 
stundom färgen igenom till öfversidan. Till förhöjande af 
blommornas röda färg bidraga dessutom brämtänderna, hvilka 
ofta, isynnerhet hos de yttre blommorna, äro ganska mörkt 
rosenfärgade pa båda sidor. En utslagen korg är i sin om- 
krets hvit med mer eller mindre liflig skiftning i rödt; mot 
korgens midt blir färgen mer och mer hvitgul, dels genom 
