24 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4 N:O S. 
Anthere sat obscure flavescentes, valide, polline replete. 
Stylus flavovirens, fuscohispidulus. 
Achenia 5 mm. longa, c. 1,45 mm. lata, secundum co- 
stulas validas ab apice usque ad basim valde muricato-tu- 
berculata, tuberculis superne validis acutis basim versus ma- 
gis magisque brevibus et latis, + badio-olivacea, rostro ache- 
nio vulgo breviore (rarius id subeequante). 
Utbredning. 
Östra arkt. Amerika: 8S. W. Ellesmereland, Gäsfjorden, lersluttning 
vid Ripdalarne (H. G. SIMMONS n:o 3392 p. p., 1901). 
V. Grönland: Whalesoind, Neutileme (H. C. WITHERILL, 18 !?/s 94, 
Peary auxiliary expedition 1894, H. L); Baffinsbay, Ivsugsigsok e. 76° 05! 
n. br. (A. G. NATHoRST); "Toppen af Tasiusakfjeld, 73° 22’ n. br. (RYDERS 
EXPEDITION, 18*/87, H. Hafn.); »In locis glareosis per latera inferiora 
alpium» prope Niakornak distr. col. Umanak c. 70° 40' n. br. (J. VAHL, 
juli 1836, H. Hafn.; originalexemplar utan angifven fyndort üfven i H. 
St. o. H. Ups.); Umanakfjord, "Pagtorfik (A: Rink, 18%; . 5:5 Ba Hamar 
Nugsuak-halfön, Agsivik, sterila sandmarker (M. P. Ponssirp, 19 1°/7 02, 
H. Hafn.) och »Den store dal», torr gräsmark (M. P. Porssild, 19 !7/; 02, 
H. Haín.); Kingigtok vid Vaigattet (N. Hartz, aug. 1890, H. Hafn.); 
Disco, Napasiligsuak, torrt morängrus (M. P. Ponssirp, 19 ?'/; 02, H. Hafn.), 
Ignognak, torr öppen hed (M. P. Ponssirp, 19 *°/; 02, H. Hafn.), Toppen af 
Ingigsok (M. PEDERSEN, 189/508, H. Hafn.), Igdludjait (TH. M. FRIES, 
181/570, H. St. & H. Ups), Koogergoak (TH. M. FnriES, 18 /; 70, 
H. Ups.). 
O.-Grónland: Jamesons land, stenig plata c. 1800 m. ö. h. (N. Harz, 
18 5/s 91, H. Hafn.); Hurry Inlet (P. DusEN, början af aug. 1899); Kap 
Stewart (P. DosEN, 18 °°/ 99); Hold with Hope, torr fjällmark, e. 74? n. 
br. (N. Hartz, 19?9/ 01, H. Hatn.; P. Dusen, 1$ !5/ 99); Clavering-ón (P: 
DusEÉN, 18!9/99); Sabine-ón (A. G. NATHORST & P. DuskEn, 18 ' 9/7 99); 
Lilla Pendulum-ón (A. G. NATHORST, 18 °/7 99). 
T. phymatocarpum är utan tvifvel en gammal art, 
hvilkens uppkomst faller långt tillbaka i tiden. Till den 
egendomligt utbildade, öfver hela sin yta med: grofva utskott 
och upphöjningar utrustade, frukten erinrar den mycket om 
åtskilliga i andra afseenden betydligt afvikande, tämligen iso- 
lerade former från Himalaya och Östra Asien. Däremot af- 
viker frukten betydligt från de vanliga typerna inom de mera 
spridda polymorpha formgrupperna t. ex. T. officinale 
(Wigg.) Web. (coll.). —J. VAHL, som beskref arten i Flora Da- 
nica 1840, lade tydligen, da han först anträffade den, stor 
vikt vid dessa och andra skiljaktigheter, sa stor till och med, 
F > 
