H. DAHLSTEDT, STUDIER ÖFVER ARKTISKA TARAXACA. 37 
marginibus + violaceo-colorats», interiores sat late lineari-lan- 
ceolatze, apice + obtuse — obtusiuscule. 
Calathium 25—30 mm. diametro (subradians). 
Ligule sat obscure lutez, + anguste et + involute, mar- 
ginales dorso colore ad nervos vulgo limitato et presertim in 
dentibus conspicuo, + rubro-purpureo notate. 
Anthere obscure lutez, polline replete. 
Stylus sat obscurus, virescens, fuscohispidulus. 
Achenium 3,5 -4 mm. longum, c. 0,85 mm. latum, in 
superiore parte secus costulas breve spinelloso-tuberculatum, 
basim versus leve, dilute badio-olivaceum, rostro e. 4,5-—5 
mm. longo. 
Utbredning: 
Östra Sibirien: Lenaflodens nedre del, Bulun (N. HERM, NILSSON, 
1899, H. St.); Lenaflodens mynning, Bulkur (A. K. CAJANDER, 19/9 01, 
H. Hels.). 
Habituellt har denna form genom sin späda växt, djupt 
inskurna blad och svartgróna holkar med mer eller mindre 
tilltryekta ytterholkfjäll rätt stor likhet med T. arcticum. 
Med denna àr den likväl fóga besläktad. Däremot torde den 
sta närmare T. collinum Dc. och närbesläktade, hvilka emel- 
lertid utan tvifvel äro att räkna till samma formkrets som T. 
dissectum Led. och T. gymnanthum (Link) DC. 
Fran T. collinum DC. och närstäende skiljes den bland 
annat genom mera utdragna och mörkfärgade, knappt märk- 
bart marginerade ytterfjäll (Bild 9; 5—8), hvilka dessutom 
alldeles sakna de förras så karaktäristiska spindelludd i kan- 
ten och spetsen, samt genom sina mörkare blommor, grön- 
svarta, vid torkning nästan svarta stift och märken samt 
längre och starkare utvecklade ståndarknappar. Däremot 
äger frukten (Bild 9; 10, 11) stor likhet med de nyssnämn- 
das genom anordningen af taggutskotten, som mer eller min- 
dre uppstiga på den i sprötet öfvergående, utdragna förläng- 
ningen af frukten. De äro dock betydligt kortare. Från T. 
arcticum är den utan vidare skild genom mörkgul blomfarg 
och rikt pollenfyllda antherer samt fruktens betydligt mindre 
storlek och färg. 
Bladen äga hos exemplar från Bulun samma form och 
flikighet, som Bild 9; 1—3 utvisar; hos exemplar från Bul- 
