T. GUSTAFSON, BIDR. TILL HÖKENSÄSBYGDENS MOSSFLORA. 3 
till de bryologiska förhällandena närmast synes vara att jäm- 
fora med graniten. Också Ofverensstimma dessa bergarter 
med hvarandra genom de lämpliga lokaler, de i motsats till 
gneisen pläga erbjuda, och hvilka klippmossflorans yppighet 
här väl hufvudsakligen far tillskrifvas. 
En egenartad prägel företer mossfloran pä de kala strand- 
klippor, som flerestädes — hufvudsakligen i Brandstorps socken 
— utmärka Vetterstranden. Ett rätt stort antal här före- 
kommande arter, ofta till och med de, som bilda hufvud- 
massan af vegetationen, saknas nämligen eller äro ytterst 
sällsynta inåt landet. Följande arter ma nämnas: Chomio- 
carpon quadratus, Jungermania cordifolia, Bryum elegans, B. 
Mildei, Mollia fragilis, Blindia acuta, Dichodontium pellucidum, 
Grimmia ovata, Anomodon attenuatus, Amblystegium filicinum, 
A. fluviatile, A. ochraceum, A. eugyrium, Hypnum rivulare, 
H. rusciforme, Myurella julacea, Ctenidium molluscum. 
En annan omständighet, som bidrager till att gifva moss- 
floran i trakten närmast Vettern ett fran det öfriga omrädets 
afvikande skaplynne ligger i jordmossornas olika uppträdande 
här och inne i landet. Pä höglandets moränmarker och 
sterila sandomräden mäste jordmossfloran betecknas sasom 
ytterst fattig och trivial. Trakten utmed Vettern däremot, 
där på grund af jordlagrens mer eller mindre betydande ler- 
halt vida gynnsammare förhållanden råda, utmärkes af sin 
både till arter och individer betydligt större rikedom på 
jordmossor. Ett liknande förhållande äger väl rum i Vet- 
terns öfriga omgifningar — sa har R. Torr! påpekat det- 
samma för Jönköpingstrakten — men torde sällan vara så 
i ögonen fallande som här, där öfvergången på grund af höjd- 
sträckningens branta stupning mot Vettern mestadels är sär- 
deles skarp. Sasom utmärkande för strandpartiet ha anteck- 
nats Jungermania cespiticia, J. Limprichtii, Schistophyllum 
taxifolium, Sch. bryoides, Bryum pallescens, B. lacustre, Pohlia 
pulchella, P. albicans, Discelium nudum, Leersia extinctoria, 
Tortula subulata, T. brevirostris, Barbula rubella, B. unguiculata, 
Anisothecium rufescens, A. rubrum, Pleuridium alternifolvum, 
Hypnum purum. 
Ä andra sidan karakteriseras höglandet af en hel del mer 
eller mindre allmänt utbredda former, hufvudsakligen tillhö- 
! R. Torr. Öfversikt af Smålands mossflora. Bib. till K. Sv. Vet.- 
Akad. Handlingar. Band 16. Afd. III. N:o 9. : 
