4 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4 N:o 1l. 
rande skogarnas eller sumpmarkernas formationer, hvilka ej 
synas ga ned i de till större delen odlade lägre trakterna, sa 
t. ex. Bazzania trilobata, Cephalozia curvifolia, Harpanthus 
Flotowii, Martinellia convexa, Jungermania guttulata, J. Helleri, 
Nardia Funckii, Schistophyllum | osmundoides, | Astrophyllum 
pseudopunctatum, Splachnum rubrum, S. pedunculatum. Tayloria 
tenuis, Dieranum fuscescens, D. flagellare, Oncophorus Wahlen- 
bergii, Amblystegium revolvens. 
Flera af nu anförda arter aga till sin allmänna utbredning 
i Skandinavien en i 6gonen fallande nordlig karakter. I sjalfva 
verket inga ocksa ej sa fa element af mera nordisk typ i 
mossfloran pa Hökensäs. Storre delen af dessa nordliga former 
forekomma äfven i smalandska höglandet och synas har hafva 
en mer eller mindre vidstrackt utbredning. Bland dessa af 
Torr! som relikter betecknade arter äro de viktigaste Har- 
panthus Flotown, Jungermania Floerkei, J. Kunzei, Discelium 
nudum, Splachnum rubrum, S. pedunculatum, Tayloria tenuis, 
Blindia acuta, Anisothecium squarrosum, Oncophorus Wahlen- 
bergii, Grimmia microcarpa, C. torquata, Fontinalis dalecarlica. 
Utom nu nämnda, med smäländska höglandet gemensamma 
till större delen mer utbredda former, anträffas a södra Hö- 
kensas ytterligare nagra andra, hvilkas Jokaler har ligga be- 
tydligt mer isolerade, och som äfven genom sin förekomst i 
mycket beständiga formationer visa sig äga en tydlig relikt- 
karakter. Hit räknar jag Jungermania cordifolia, Sceelania 
cesia, Amblysiegium ochraceum, A. rivulare. Af dessa före- 
komma Amblystegium ochraceum och: -Jungermania cordifolia 
pa klippor vid Vettern, den senare äfven i nedre loppet af 
Svedan. Bada äro förut anträffade pa ett fatal lokaler i 
Svea- och Götaland men äga sin egentliga utbredning i fjäll- 
trakterna. Seelania czesia och Amblystegium rivulare aro funna 
i närheten af Valshalla i Kylingareds socken?, den förra i 
klippspringor, den senare pa stenar i en back. Selania ar 
val en utprägladt nordlig art men dock sparsamt antraffad i 
Östergötland och pa Oland; Amblystegium gar ej längre sö- 
derut än till norra Dalarne. 
! R. Torr. l. c. pg. 19. 
* Lokalen i fråga ligger visserligen utom gränsen för det här behand- 
lade omrádet men sá nüra densamma, att jag ansett mig bóra anfóra den 
i detta sammanhang. 
