6 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 18. 
0,023 mm. héga. De finnas, som aro dubbelt högre men 
samtidigt också smalare. L. scariolas späda växtdelar ha 
långa, tunnväggiga, vissnande hår!, som tydligt höra till Afd. 1. 
Silene venosa (Gil.) Hos denna så glatta växt hade man 
knappt väntat sig kunna påträffa några trichomer. Likväl fin- 
nas sådana på de högblad, i hvilkas veck blomknoppar med 
obetydliga eller något utväxta skaft befinna sig. Öfre delen 
hos dessa högblad är nämligen i bräddarna försedd med små, 
tätt intill hvarandra sittande och vattenfyllda hår. Sällan 
blifva dessa har mer än 0,13 mm. långa och utgöras nästan 
alltid af 4 celler i en rad, bland hvilka den nedersta är 
kort och till stor del utvidgad. Bland hårets återstående 
celler är den öfversta något längre än de andra. Dessa 3 
ófre- celler äro ganska smala, vanligen ej mer an 0,013 mm. 
breda, och ej så sällan alldeles jämnbreda, men de kunna 
ock ofta vara nägonstädes på midten eller i änden tydligt 
utvidgade eller på flere ställen efter hela sin längd utbuk- 
tade. Haren ha tunna cellväggar och nästan endast ett 
vattenklart cellinnehåll. På nu afsedda högblad äro håren 
aldrig vissna, men äldre hår, som finnas på sådana högblad, 
från hvilkas veck blommande grenar utgå, äro till större 
eller mindre del skrumpna. Fastän motsvarande hår hos 
Lactuca muralis äro längre, ha nog ändå Silene-högbla- 
dens hår samma bestämmelse som de vattenfyllda håren på 
Lactucas knoppfjäll och högblad eller bidraga till omhöl- 
jande af späda blomknoppar. Anmärkas bör det dock, att 
man kan hitta exemplar af Silene venosa, hos hvilka några 
hår på högbladen förgäfves eftersökas. 
Cephalanthera rubra (L.) Beklädnaden hos denna art 
är alldeles lik densamma hos Epipactis-arter (»Nya bidrag», 
pag. 14), men Cephalantera har trichomer endast på den öf- 
versta delen af stammen. Dessa utgöras af 4—5 celler i en 
rad. Bland cellerna är den öfversta något glandelformadt 
utvidgad. Den näst öfversta är smalare, men de som befinna 
sig nedanför denna äro åter något vidare och på midten ut- 
vidgade. Alla cellväggar äro tunna. Öfversta cellen hade 
hos torkadt exemplar ett klart, något brunaktigt innehåll, 
som äfven fanns hos öfriga celler, fast det där var svagare 
färgadt. Ibland äro några bland trichomets nedre celler 
! Jfr A. Weiss, die Pflanzenhaare, 1867, pag. 614. 
