20 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 18. 
vid basen, dä det öfriga haret ar rakt och ligger utmed stjäl- 
ken. Haren äro ganska tjockväggiga, tätt cuticular-knott- 
riga och luftfórande. Afbildade var 0,17 mm. langt och 
0,023 mm. bredt pa midten. Genom sin gleshet blifva de 
ur stand att stänga for krypande insekter, hvilket de half- 
cirkelformigt böjda håren hos Epilobier bättre kunna. Clarkia- 
håren böra ej kallas annat an täckande, hvilket de i verk- 
ligheten blifva på yngre växtdelar. Fruktämnets hår sitta. 
tätt men äro för öfrigt lika stjälkens. På bladen äro alla 
hår snedt utstående, raka, smalare, kortare (intill 0,026 mm. 
långa), mer tunnväggiga och utan ytojämnheter. Fruktämnets 
glandler (fig. 14) äro rätt breda, ej mycket tunnväggiga och 
försedda med ett slemmigt-grynigt innehåll! En sådan var 
0,05 mm. lång med en bredd af 0,027 mm. på glandeln och 
0,011 mm. på skaftet, som således ej ens upptog '/» af glan- 
delns bredd. På stjälk och blad är glandlernas öfre del sma- 
lare och ofta längre. Glandlerna förekomma ingenstädes i 
större mängd och äro alltid färglösa. 
Godetia amoena (Lehm). Stjälken har få men frukt- 
ämnet många encelliga och rätt långa (omkring 0,45 mm.) 
hår. De stå snedt ut från huden men äro ej krökta. Vid 
basen äro de hopdragna, men sedan de strax därofvan vidgat 
sig till 0,023 mm:s bredd, afsmalna de jämnt och långsamt 
mot spetsen. De äro tämligen tjockväggiga och försedda 
med fina cuticular-ojämnheter J bladkanten befinna sig ut- 
stående, korta (0,1 mm. långa) och kägelformade hår, som i 
sitt utseende ha något af sträfhetsalstrare. Förra artens 
glandler träffas litet hvarstädes äfven hos denna växt men 
äro allmänt längre och smalare. 
Malope trifida Cav. Efter fodrets kanter sitta vanliga, 
enkla, encelliga Malvacé-hår, som här äro kägelformade, 
nederst afrundade, något böjda, spetsiga och tjockväggiga. 
Det enda märkliga hos dem är deras vidfästning (fig. 26). 
Hårbasen är instucken i en dyna. Denna är högre framtill 
mot foderflikens spets, och lägre därmidtför. Håret, som 
vetter mot foderflikspetsen, går in i dynan på dess högre del, 
sträcker sig snedt nedåt genom densamma och står med sin 
nedre ände emot basen af dynans korta sida. Genom detta 
arrangement kan dynan vara jämförelsevis låg men ändå 
1 Dessa tyckas vara verkliga glandler och säga oss bättre, än de 
glandellika trichomerna hos Epilobium, att uppgiften i »Anatomie», pag. 
421, att glandler saknas hos Onagrari, är felaktig. 
