THEORIN, OM VÄXTTRICHOMERNA. 2] 
manga af dess celler stöta intill härets rätt länga, nedsänkta 
del och dymedelst bättre fästa det. Vid kronbladets bas 
finnas manga, 1,5 -2 mm. länga här, som ha tvär bas men 
ainda äro nedtill något utvidgade för att, sedan de något 
ofvanfór sin nedre ände tvärt hopdragits, under hela sin 
återstående längd vara jämnbreda och först i sin Ofversta 
ände afsmalna till en spets. Hären äro raka och ha medel- 
mättigt tjocka väggar. 
Solanum dulcamara L. Pa stam och blad finnas har, 
som äro utdraget kägelformade och besta af en rad celler, 
bland hvilka den eller de nedersta äro krökta, sa att det 
aterstaende haret blir nästan tryckt intill växtytan, medan 
den öfversta cellen slutar trubbigt tillspetsad. Haren aro pa 
ytan knottriga, na vanligen ej ens 0,4 mm:s längd och hafva 
medelmättigt förtjockade väggar. Hären, som äro täckande, 
finnas till rätt stor mängd på yngre växtdelar men mycket 
sparsamt på äldre. Utväxta stamkanter kännas sträfva. 
Detta åstadkommes, därigenom att små grupper af ytceller 
höjts öfver ytan till små, bredt kägelformade dynor. Den 
mellersta cellen i denna grupp har växt rakt ut till en spets, 
hvaremot de celler, som befinna sig utanför denna, blifvit 
allt kortare, ju längre från den mellersta de befunnit sig, 
tills vid dynans omkrets cellerna äro föga högre än vanliga 
ytceller. 
Campanula persicefolia L. På bladkanten finnas små 
hak med långa afstånd från hvarandra. Från hakets snedt 
uppstående sida står det fram en kolleter af 0,13 mm:s längd 
samt 0,1 mm:s bredd vid basen och vetter något uppåt (fig. 
4). Kolletererna bestå af korta celler med tunna väggar och 
grynigt innehåll. Den uppstående delen af haket är kloro- 
fyllförande ända intill kolleteren. Däremot sträcker sig kloro- 
fyllet på den vanliga bladkanten blott till linjen a. Mellan 
haken ha bladkantens ytceller allmänt utväxt till rakt ut- 
stående, lågt och bredt kägelformade, hvassa och rätt tjock- 
väggiga scabritier (fig. 5). Den fristående spetsen har en 
höjd af 0,016 mm. och en bredd vid basen af 0,033 mm. 
Dessa utväxter omtalas i »Anatomie», pag. 534, men utan 
uppgift om mått och utan afbildning. Något cystolithartadt 
såg jag ej till i ifrågavarande ytceller. På det långa märkets 
utsida finnas långdraget kägelformade, upptill bredt afrun- 
dade, mycket tunnväggiga och plasmafyllda hår af 0,3 mm:s 
