232 



inden de sænke sig skraat ned i Jorden, har jeg i min nys citerede 

 Afhandling bemærket, at de i histologisk Henseende forholdt sig 

 normalt. En nöjere Prøvelse af deres Bygning her i botanisk La- 

 boratorium har imidlertid vist mig, at dette ikke er rigtigt. 



Rødderne ere i yngre, endnu bojelig Tilstand 4 à 6 Mm. tykke, 

 rødgule. Deres i Begyndelsen glatte Overflade, som mangler Eod- 

 haar, bliver snart brun eller sortagtig og noget ujævn, fordi en 

 nær Overfladen optrædende Peridermdannelse bringer det yderste 

 Væv til at skalle af, efterhaanden som Tykkelsevæxten, der forøger 

 Rodens Diameter til henimod IV2 Ctm. eller maaske mere, lader det 

 indre Væv presse paa. Under denne Tykkelsevæxt tiltager Rodens 

 Stivhed meget betydelig; vel dannes der kun en temmelig tynd 

 Vedcylinder i dens indre, men den er forholdsvis haard. 



Rodspidsen selv er dækket af en lagvis skallende Hætte; i 

 dennes yngre og inderste Partier, hvor Cellernes Ordning til en 

 bred „Columella" er meget tydelig paa Længdesnit, findes talrige 

 smaa Stivelsekorn ; i øvrigt forekommer dette Stof ikke i selve Rod- 

 legemet, heller ikke i Vævspidsens Histogener. 



Paa et meget tyndt Tværsnit ca. 2 Mm. ovenfor Rodspidsen 

 [som er beklædt med en afskallende Rodhætte] ere Ledningselemen- 

 terne endnu ikke uddannede; indenfor den af ensartet, tyndvægget, 

 plasmarigt Parenkym dannede Primærbark ses en ringformet Zone 

 af endnu mindre, ligeledes plasmafyldte Celler [et „Desmogen"] 

 udenom en temmelig mægtig Marv; i dette Væv opstaa Hadrom- 

 og Leptomelementerne noget længere borte fra Rodspidsen, [Tab. ix, 

 Fig. 4], men der er derimod allerede paa dette tidligere Stadium dannet 

 en ringformet Kreds af forholdsvis store, i indbyrdes samme Afstand 

 anlagte Balsamgange [Fig.4, bg]. De dannes schizogent ^). Midtvejs 

 mellem to saadaune udvikles Hadrom-[Kar-]Straalerne, hvis første, 

 skrueformet fortykkede Elementer ere meget snævre; Roden er saa- 



1) Ikke scbizo-lysigent, som Sieck [Sekretbehälter u. s. w.; Dissertation, 

 Bern, 1895] angiver, og Sole reder [Syst. Anat. der Dikot, 1899, 

 Pag. 218] gentager (for Stammens Vedkommende). 



