233 



ledes polyark. Samtidig hermed dannes ogsaa de temmelig snævre 

 Leptomelementer tilhöjre og venstre for, senere ogsaa udenfor hver 

 Balsamgang. Naar Rodens primære Struktur er færdig udpræget, 

 c. 1''2 Ctm. ovenfor Rodspidsen, ligger altsaa hver af de nævnte 

 Gange midt i et Leptomparti. Udenfor Ledningsstrængenes Kreds 

 viser Tværsnittet et af polygonale, tyndvæggede Celler bestaaende 

 Væv, der inderst vel bliver at opfatte som Pericykel, men som 

 ganske jævnt gaar over i den inderste Bark, der atter jævnt gaar 

 over i den ydre, uden at man paa nogen Maade vil være i Stand 

 til at paapege noget som helst Cellelag som Endoderm ; [smig. Tab. ix, 

 Fig. 1. 2, 3 og 4]. Man kan antyde, hvor man vilde kunne vente en 

 saadans Beliggenhed, men den er hverken ved Indhold [f. Ex. 

 Stivelsekorn], ved nogenlunde ensartet Form af Cellerne, ved særlig 

 tydelige Eadialvægge, endsige ved disses Beskaffenhed [Forkorkning, 

 Caspary'ske Pletter, Fortykninger] eller andet, hvorved Endodermer 

 ellers pleje i det mindste temmelig tydelig at markeres, udpræget 

 som noget særligt Cellelag. Medens man ellers i Jordstængler ^) 

 eller i Luftrødder, hvis Endoderm kun er lidet fremtrædende, f. Ex. 

 hos Vatlilla planifolia, Aeschynanthus pulcher, Piper nigrum^) med 

 Lethed kan göre den synlig ved Eau de Javelle eller med Svovlsyre, 

 lykkes dette ikke her; Svovlsyren opløser alt vævet med undtagelse 

 af (i lidt ældre Rødder) den periferiske Kork og Intercellularsub- 

 stausen i Karstraalerne. Med farvende Stoffer, saasom Correns 

 Reagens, Sudan III, Hæmatem-Yesuvin, Floroglucin-Saltsyre, Klorzink- 

 jod 0. a. er Resultatet lige saa negativt. Vi staa altsaa her overfor 

 et lignende, sjældent Tilfælde, som det tidligere hos Myristica fatua 

 opdagede, og genfinde saaledes Fænomenet i en fra sidst nævnte 

 Plante systematisk meget fjærntstaaende Familie. 



Hvad i øvrigt C'a?jarm?«-Luftrøddernes videre Udvikling angaar. 



') N. Hj. Nilsson: Uikotyla Jordstammer [Lunds Univ. Aarsskrift, Tom. 



XXI, 1886, P. 80. 

 '') Cfr. ogsaa L. Keller: Anat. Studien über die Luftwurzeln einiger 



Dikotyledouen. Diss., Heidelberg, 1889. 



