236 



Celler, hvilket Jodprøven meget tydelig viser. Imellem disse grönne 

 Parenkymceller findes noget videre, paa Længdesnit temmelig lange, 

 klorofylløse Slim c eller, som især i Indrebarken ere meget talrige 

 [Tab. IX, Fig. 1, si., Tab. X, Fig. 2a, si.]. Krystaller har jeg ikke kunnet 

 paavise i nogen af Barkens Celler. 



Det hele Barkvæv er opbygget af disse to Elementer; det er 

 her ikke muligt at paavise nogen Endoderm, idet hverken Form, 

 regelmæssig Sammenslutning, eller Væguddannelse tillader at belægge 

 noget som helst Cellelag med dette Navn [Tab. IX, Fig. i, Tab. X, Fig. i, 

 2 a, 3]. Barken er grön og stivelseføreude lige ind til Ledniugs- 

 strængenes periferiske Elementer. 



Centralcylinderen, der følgelig gaar jævnt over i Barken, er 

 (paa det mig foreliggende Materiale) 8- à 10-straalet; Hadrom- 

 straalerne frembyde intet af særlig Betydning. De omslutte en 

 stor „Marv". Protoleptomet danner paa Eodtværsnittet tangential- 

 strakte Vævmasser med tydelige Sirør og Annexceller imellem dem 

 og frembyder heller intet af fremragende Interesse; Sejbast ud- 

 vikles ikke. 



Tykkelsevæxten indledes, efterat Parenkymet paa Indersiden af 

 Leptomet har omdannet sig til et Kambium, med Dannelsen af eet 

 stort Kar der strax omgiver sig med en Trakeidebelægning [Tab. x, 

 Fig. 4]; af Kambiet dannes der snart efter flere saadanne Kar, saa 

 at Tværsnittet altsaa frembyder Billedet af en med de primære 

 Karstraaler afvexlende Ring af kollaterale, aabne Karstrænge. I 

 disses Leptom udvikler det sekundære sig hurtig ved Dannelsen af 

 meget store, polygonale Sirør med meget tydelige Siplader og 

 plasmafyldte Annexceller; herved fortrænges under stærk Kompression 

 det primære Leptom udadtil, hvor det danner tydelige Buer af 

 lysbrydende, aldeles sammenfaldent Væv, der farves dybt mørkeblaat 

 af Hæmatein-Vesuvin, som samtidig farver alle Hadromelementer brune. 

 Da Kambiet ikke strax slutter sammen udenom de primære Karstraaler 

 [Fig. 3, eb], opstaa her temmelig brede, klorofylførende „Marvstraaler", 

 og i disse havde der paa mit Materiales ældste Stadier ikke dannet 

 sig sekundært Ledningsvæv, efter at en Kambiumdannelse var ind- 



