238 



3. Luft rødder ne hos Cissus sicyoides L. 



Fra de meget lange, grönne, hurtigvoxende Stængler af denne 

 amerikanske Lian, hvis store Saft- (Vand-) Indhold i Vestindien 

 har skaffet den Navnet „water-vis", hænge talrige, aldeles trinde, 

 glatte, normalt ugrenede, snorlige Luftrødder lodret ned. De ere 

 i yngre Tilstand meget tynde og røde : senere blive de grönne eller 

 paa Grund af en tynd Korkhinde graa- eller brungrönne. De grene 

 sig kun, naar de have naaet Jorden, i hvilken de da udvikle sig 

 til almindelige, blege og haarede Jordrødder; dog skyde de ogsaa 

 én eller tiere Siderødder oppe i Luften, dersom de blive revne over, 

 og disse Erstatningsgrene udspringe altid nær ved Brudfladen og 

 voxe strax nedad, fortsættende Moderrodens Ketning. De opnaa en 

 Tykkelse som et tyndt Penneskaft. 



Jeg har hyppigst fundet disse lange Luftrødder hexarke; de 

 primære Karstraaler ere paa Siderne belagte med Sejbast, udviklet 

 af Bindevævet ; Leptomet bestaar af meget store Sirør med tydelige 

 Siplader. I den inderste Del af den primære Bark findes ikke faa 

 Krystalstjerner af oxalsurt Kalk; den mere perifere Del af Barken 

 indeholder Klorofyl med Stivelse, langstrakte Parenkymceller med 

 talløse, fine Oxalatnaale samt store Slimceller [Tab. xi, Fig. 2, »i] med 

 Eafider. Den oprindelige Overhud komprimeres meget snart, og 

 første subepidermale Cellelag fortykkes, forvedes og sammenpresses 

 ogsaa noget, idet Barkens derunder liggende Cellelag indleder en 

 Korkdaunelse. Disse i øvrigt temmelig ^talrige Korkcellelag kom- 

 primeres derpaa under Bodens tiltagende sekundære Tykkelsevæxt i 

 den Grad, at man tror at sé et enkelt Cellelag med meget tykke, 

 gullige, stærkt lagdelte Ydervægge. Barkens Krystalstjerner tage 



Spids, og der opstaar Kevner i denne; lige under denne Lenticel ud- 

 skilles der i nogle af Vortens indenfor Korkkambiet liggende, meget 

 tykvæggede og forvedede Celler Kalciumoxalatkrystaller, der tilsammen 

 danne en tæt, temmelig tyk, skiveformet Masse i Vortens Spids. At 

 disse ejendommelige Protuberanser tjene til at give Tinospora's lange, 

 tynde Stammer en for deres Liannatur gunstig, ujævn Overflade, er 

 almindelig antaget og utvivlsomt rigtigt. 



