325 



udelt. Det „indusiura", som tilskrives P. begon. først hos De Can- 

 doUe ^), senere hos Endlicher, og som vel har været Aarsag til, at 

 han anbragte Planten i Goodeniaceernes Familie, findes aldeles ikke, 

 og det er gaadefuldt, hvad der kan have foranlediget Antagelsen 

 af denne Dannelse. De for Campanulaceerne saa ejendommelige 

 „Samlerhaar" paa Griffelen el. Griffelgrenene, og som iidtrvkkelig 

 angives i Slægtsdiagnosen af Miquel, findes heller ikke. 



Efter Befrugtningen, som langt fra fuldbyrdes i alle Æggene, 

 begynder der eu ejendommelig Udvikling, som samtidig med at føre 

 til Dannelsen af et Fnigtkød tilintetgör de ubefrugtede Æg. Idet 

 Frugtknuden voxer til og derved mere afrundes, udpose dens indre, 

 lavt tavleformede Epidermisccller sig til mægtige, eencellede, saft- 

 fyldte Haar (Tab. Y, fig. 4); paa Grund af Placentas ejendomme- 

 lige Form bliver den ligesom fra alio Sider presset af disse, der 

 trænge sig paa alle Maader iraellem hverandre som et storcellet 

 Plektenkym saa tæt, at de dels antage de besynderligste, forvredne 

 Former, dels ikke efterlade noget nævneværdigt Intercellularrum. 

 Selve Placentarvævet har Turgescens nok til at modstaa Trykket; 

 det bidrager sin Del til I'rugtkødet. Men alle de ikke befrugtede Æg 

 presses lidt efter lidt sammen indtil komplet Ukendelighed; de be- 

 frugtede Æg derimod uddanne deres Epidermis til en meget haard 

 Frøskal og modstaa derved Pulpacellernes Tryk; Funiculus kom- 

 primeres komplet og bliver ukendelig, saa at de modne, temmelig 

 sraaa , men relativt storcellede , ellipsoidiske Frø (Tab. V, Fig. 5) 

 ligge ganske indstøbte i den meget storcellede Pulpa. Det fortjener 

 at bemærkes, at Cellevæggene i denne farves blaa af (frisk tilberedt) 

 Jodjodkaliumopløsning (naturligvis ogsaa af Klorzinkjod), et Fænomen, 

 som vel ikke er ukendt hos de höjere Planters Cellulosemembraner 2), 



M Cfr. Monographie des Carapanul., 1830, pag. 95 (, videtur Scaevolis 

 affiuis propter stigma indusiatum", men der tilfojes saare rigtig: 

 „Habitu toto coelo a genere Phyteuma differt"). 



') Cfr. Hofmeister: Die Pflanzenzelle, pag. 253 f. 



Poulsen: Mikrokemi, H. Udg., 1891, pag. 3. 



