327 



af ulige store Celler daunet Endodermis med casparyske Pletter paa 

 den inderste Del af Kadialvæggene , træffes Centralcjlinderen , hvis 

 pentarke Hadroms Straaler støde sammen i Kodens Axe; Leptom- 

 strængenes og den temmelig smaacellede Pericjkels Forhold frem- 

 byde lige saa lidt som den øvrige Eodbygning noget som helst 

 omtaleværdigt. 



Stængelen, som er trind og glat, har i sin nedre Del en 

 Tykkelse af IV2 à 2 Ctm. Epidermiscellerne ere paa Tværsnit lave; 

 Ydervæggene ere kun svagt fortykkede og overtrukne af en gullig 

 Kutikula. Den meget storcellede og saftrige Bark er sammensat af 

 noget langstrakte, klorofylholdige Celler, som yderst danne et svagt 

 koUenkymatisk fortykket Yæv uden Intercellularer, medens saadanne 

 derimod optræde længere inde; der findes ingen særegne Elementer 

 i den, hverken Sejbast, Stenceller el. a., og navnlig forekommer der 

 ingen Mælke kar, ligesom der heller ikke i mit Materiale var 

 udskilt Inulinsfæriter. 



Indad mod Centralcylinderen afsluttes Barken af en meget 

 tydelig, tyndvægget Endodermis (Tab. V, Fig. 9, ed), hvis Radial- 

 vægge for störste Delen ere dannede af Cellulose, men som besidde 

 „casparyske" Pletter, hvilket især træder tydeligere frem paa Tvær- 

 snittene ved disses Behandling med Svovlsyre. Den casparyske 

 Plet, som paa meget tynde Tværsnit, der farves med Hæmatein- 

 Vesuvin, træder saare skarpt frem især ved stærke Forstörreiser, 

 befinder sig paa den inderste Del af Eadialvæggen og har kun en 

 meget ringe radial Udstrækning. 



Centralcylinderens Karstrænge ere ikke indbyrdes adskilte, men 

 Ledningsvævet danner paa Tværsnit (Tab. V, Fig. 9, Z og k) en 

 sammenhængende ret spinkel Ring, i hvis Hadromparti Karrene 

 danne talrige, temmelig korte Radialrækker, adskilte ved storcellede 

 Parenkymstraaler paa een à to Cellers Bredde, medens Leptomet er 

 uddannet som talrige, i Reglen til Karstraalerne svarende, smaa 

 Grupper af Sirør med smaa, men meget tydelige Annexceller. Begge 

 Ledningsvæv adskilles af et svagt Kambium. Sejbast er ikke ud- 

 viklet, lige saa lidt som et intrahadromatisk Leptom, hvilket som 



