— 227 — 



yderste oy niiiidsle er ophi^iie i eller slotler sij^- til Siyrkeriiigeii: 

 (le indre og større ligger derimod frit i Saftvævet. 



Fra Skaftets Sjtids udgaar 1—4 Blomster, der ved Grmiden er 

 omgivne af 2—8 smaa Højblade (Fig. 1). Blomsterne er, i det 

 mindste tilsyneladende, meget langstilkede, idet Afstanden fra 

 Blomsterstilkens Grund til Grunden af Frugtknuden er indtil 2<)Ctui.. 

 oftest dog mindre. Denne Stilk er hidtil stadig bleven kaldt Blom- 

 sterstilk, og saaledes vil jeg for Nemheds Skyld ogsaa foreløbig 

 kalde den; hvorledes Sagen egentlig forholder sig, vil fremgaa af 

 det følgende. 



Blomsterstilken har umiddelbart ovenfor sin Grund en lignende 

 Bygning som Stængelen ; kun er Karstrengene her ordnede temmelig 

 regelmæssig i to Kredse (Fig. 4); yderst en Kreds af ganske smaa 

 Strenge (i/k), der er optagne i Styrkeringen; inderst en Kreds af 

 færre men meget større Strenge (ik), der i Reglen støtter sig til 

 Styrkeringens Inderside, idet Vævet mellem de enkelte Strenge og 

 Styrkeringen er forveddet. Lidt ovenfor Blomsterstilkens Grund 

 foregaar der imidlertid en paafaldende Omlejring af Karstrengene, 

 og samtidig optræder der paa Tværsnittet tre Hulrum, der viser 

 sig at være de nederste Ender af de Side 223 omtalte Kanaler, der 

 fra Frugtknudens Grund strækker sig ned gennem Blomsterstilken. 

 C. 1,0 Gtm. ovenfor Blomsterstilkens Grund har Tværsnittet det i 

 Fig. 5 afbildede Udseende: nb er de tre midt for Frugtknudens 

 Bugsømme liggende Kanaler; ud for hver af disse ligger tæt sammen 

 to Karstrenge, a, med Kardelen vendt mod hinanden; ud for Skille- 

 væggene mellem Kanalerne, altsaa midt for Frugtknudens Rygsømme, 

 ligger paa hvert Sted 4 Karstrenge, è og c, i den Orden og Stilling, 

 som Figuren viser; midt i Tværsnittet ligger O tæt sammensluttede 

 Karstrenge, der danner en trekantet Figur, pk; foruden disse større 

 Strenge lindes en Del ganske smaa Strenge, . Ä-, uden nogen særlig 

 bestemt Orden; dog slutter de sig mere eller mindre nøje til de 

 omtalte Grupper af større Strenge. Bortset fra nogle ubetydelige 

 Forandringer i Karstrengfordelingen fortsættes det foran skildrede 

 Forhold lige til Frugtknudens Grund; kun bliver Stilken oi)efler 

 tykkere og Kanalerne samtidig lidt videre. 



Som allerede nævnt Side 224, er den nederste Del af Biosteret 

 sammenvokset med Frugtknudens Kanter, Rygsømmene, hvorved 

 der dannes 3 Hulrum eller Gruber (Fig. G, nb) omkring Frugt- 

 knudens Grund; disse Gruber er imidlertid ikke lukkede i Bunden 

 men fortsættes i de ovenfor omtalte Kanaler, der paalangs løber 



15* 



