14 



Gange, et i udviklingshistorisk Henseende vistnok enestaaende For- 

 hold , som ikke tidligere er omtalt , nemlig E'rugtbladenes (Støv- 

 vejenes) i det mindste tilsyneladende basipetale Anlæg: de yngste 

 findes lige indenfor Perigonet. Jeg besidder intet mere Materiale 

 til Studium. Om Ægget har jeg tidligere') anført, at det kun har 

 een Hinde; Schumann siger det samme i sin Monografi; efterat 

 det nu er vist, at Sciaphila nana har to Æghinder, bør ogsaa 

 dette Punkt genoptages til Undersøgelse ; det kan dog bemærkes, 

 at Antallet af Æghinder ikke behøver at være konstant i en 

 Familie, hvad man ser f. Ex. hos Ranvnculaceae. 



Det stedse svævende Spörgsmaal om Triuridaceernes Slægtskab 

 er ved ovenstaaeude , udviklingshistoriske Bidrag mulig bragt sin 

 Løsning noget nærmere; vi kende for Tiden ingen anden apokarp 

 Plantefamilie end Ranunculaceerne med Akropyledannelse og sekundært 

 dannet Griffel; den med Ranunklerne utvivlsomt mest beslægtede 

 Familie er sikkert Alismaceerne , og med disse tvende naturlige 

 Familier vilde jeg anse Triuridaceerne for nærmest i Slægt; saa- 

 ledes forekommer Blomsten af Limnophyton [„flores inferiores 

 hermaphroditi (interdum abortu feminei?). superiores masculi"; 

 .,stylus ex angulo inferno infra apicem ortus, brevis"; „ovulum 

 basilare, apotropum, ...."] ohtusifoliuin (L.) Miq. fra tropisk Africa, 

 Forindien og Ceylon at have Lighedspunkter-). Støvvejens Udvikling 

 hos Alisma er undersøgt af Bue hen au'^) og Payer^); den 

 skildres som vi ogsaa have henpeget paa ovenfor, overensstemmende 

 af begge Forskere; Griffelen dannes af Frugtbladets smallere Spids, 

 hvis Rande lægge sig sammen ^) , altsaa ganske paa normal Vis, 



1) Botan. Tidsskr., 17de Bd., 1890: pag. 303. 



^) Alismataceae i Englers Das Pflanzenreich, regni vegetab. conspectus, 

 Bd. IV, Heft 16, p. 22; fig. 10 A og C. 



3) Flora 1857, p. 241. 



*) Organogéuie de la fleur, 1857. 



=) Forfatteren anfører rigtignok, at Griffelen er en „sekundær Vegetations- 

 punktsdanuelse" „an der Spitze des Carpellarblattes" , men han fojer 

 til „ligesom hos Solaueer og Scropliularineer'' . saa at han, hvad der 

 ogsaa tilstrækkelig tydelig fremgaar af hans Figurer paa Tab. IX, i 

 Virkeligheden aldeles ikke opfatter det, som Forholdet er hos 

 Ranunculus. 



