HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 63 
Norge. Somliga svenska exemplar skulle nog kunna göra 
skäl för detta namn. Bladnerven varierar ocksä, i det att den 
stundom är enkel stundom dubbel och kan helt och hället sak- 
nas. Bladkanten kan stundom vara otydligt naggad. 
Helst växer Myurella tenerrima i klippspringor, där hu- 
musrik jord finnes; den trifves också på själfva klippan, om 
den är jordbetäckt och hålles fuktig af nedsipprande vatten. 
Den föredrar kalkberg eller kalkhaltiga bergarter men har 
också anträffats på andra bergarter. I somras anträffade jag 
den på Laxfjället i Lycksele lappmark på täljsten. Denna art 
fordrar alltid skugga, hvarför den aldrig förekommer i kom- 
pakta tufvor på ställen, som äro solbelysta. Vanligast är, att 
den är hopfiltrad bland andra mossor, och stundom kan mani en 
stor tufva af någon annan mossa få se endast en och annan 
stjälk af Myurella tenerrima Ofta förekommer den sålunda 
insprängd bland tufvor af Myurella julacea, Swartzia montana 
(LAM.) LINDB., Astrophyllum hymenophylloides (HUBEN.) LINDB., 
Anoectangium lapponicum HEDW. m. fl. Bland arter, som 
jag anträffat i dess sällskap, kunna nämnas Hypnum reflexum 
STARKE, Astrophyllum punctatum (L.) Linps. och pseudo- 
punctatum (BRUCH & SCHIMP.) LINDB., Pohlia- och Polytri- 
chum-arter, Bartramia Oederi (GuNN.) Sw. o. s. v. 
M yurella tenerrima ar en af vara sällsyntare mossor. Dock 
torde den ej sállan fórbises, enär den, som ofvan nämnts, ofta 
växer hopfiltrad bland andra mossor. Arten håller sig så godt 
som uteslutande till Norrlands högre belägna trakter och är 
känd från Härjedalen, Jämtland samt från lappmarkerna. Syn- 
nerligen egendomligt är, att arten anträffats så sydligt som 
Bäcke (på tvenne platser) i Dalsland, d. v. s. bortåt 375 kilo- 
meter sydligare än den förut kända sydligaste lokalen Funäs- 
dalsberget i Tännäs socken i Härjedalen på 62? 33' n. br. Nord- 
ligaste fyndorten är Peldsa nära Sveriges nordgräns på 69? 
n. br. Som redan nämnts, är arten en höglandsmossa och an- 
träffas sällan under 400 meter öfver hafvet. I Dalsland är 
växtplatsen i Björtveten belägen 160 meter och den i Hjulse- 
rud endast 140 meter öfver hafvet. Det ser ut, som om arten 
bäst trifdes i bjórkregionen, men är antraffad äfven i videregio- 
nen samt ofvan trädgränsen. För öfrigt känner man ytterst 
få höjdsiffror för arten. ARNELL och JENSEN! hafva funnit 
arten i Sarekområdet i Lule lappmark vid Säkojokk i videre- 
! ARNELL & JENSEN 3, sid. 213. 
