64 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 15. N:o 2. 
gionen på en höjd af bortåt 780 meter öfver hafvet. Högsta 
stället, som jag anträffat arten på, är Ainantjakk i Marsfjällen 
i Åsele lappmark, hvarest jag sett den på en höjd af 800 meter 
öfver hafvet. 
Kapselbärande exemplar af Myurella tenerrima äro i 
Sverige kända endast från Funäsdalsberget och Hamra- 
fjället i Härjedalen, från Laxfjället i Lycksele lappmark samt 
från Kaddepakti och Snjärrak i Lule lappmark. 
I Norge är Myurella tenerrima ingen sällsynthet. Från 
Finland är den känd endast från de nordligaste provinserna. 
Själffallet saknas den i Danmark. För öfrigt anträffas den på 
mellersta Europas högsta bergskedjor, hvarest den såsom vid 
Pasterze i Kärnten har anträffats på en höjd af 3600 meter 
öfver hafvet. Vidare känner man arten från Spetsbergen, 
Grönland och Brittiska Columbia. ; 
Svenska exemplar af arten inga i foljande exsickat. 
[HARTMAN, Bryacez Scandinavie N:o 175 Dovre.] 
|. LINDGREN, THEDENIUS och SILLÉN. Musci Svecie ex- 
siccati N:o 104. Härjedalen. 
RABENHORST, Bryotheca Europea N:o 1232. Härjedalen. 
SILLÉN, Musei frondosi Scandinavie exsiecati N:o 115. 
Härjedalen. 
Artens utbredning i Sverige. 
Dalsland. Bäcke, Björtveten 1913 S8. & C. BERGSTRÖM; 
Hjulserud 1816 S. BERGSTRÖM. 
Härjedalen. Tännäs, Funäsdalsberget 1836, fr. 1842 K. 
F. THEDENIUS (8. U. L. G.)! m. fl.; Andäsjöfallet S. BORGSTRÖM 
(S.); Hamrafjället 1836, fr. 1842 K. F. THEDENIUS (S. U. L.);! 
Ljungdalsberget enl. K. F. THEDENIUS;' Midtahammar 1870 
R. OLDBERG. Storsjö, V. Kvarnbäcken 1904 W. ARNELL. 
Jämtland. Mörsil, Strömvallen 1905 W. ARNELL. Un- 
dersäker, Ristafallet enl. W. ARNELL. Åre, Handöl 1850 C. 
HARTMAN (U.)* m. fl.; Snasahögen 1850 R. HARTMAN (S. U.);? 
Storlien 1890 C. H. JoHANSSON. Frostviken, Valldalen 1873 
E. COLLINDER; Mon 1908 A. HASSLER ($.). 
' Harrman’s flora, 3 uppl. (1838), sid. 308. 
? R. W. HARTMAN 1, sid. 22. 
* R. W. HARTMAN 1, sid. 19. 
