HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 73 
S. O. LINDBERG ansåg ofvanstaende varietet först vara 
synonym med Myurella Careyana NULL. från österrikiska al- 
perna och norra Amerika, men ändrade snart nog åsikt och 
beskref den som en varietet af Myurella julacea. 
Redan N. O. AHNFELT säger! om Myurella julacea: »Folia 
interdum apice lacerato-fissa». Från många lokaler i Sverige 
har jag sett exemplar, som både haft bladen försedda med en 
liten spets och varit svagt tandade. Alla öfvergångar finnas 
mellan hufvudformen och varieteten och det kan ofta vara en 
smaksak, huruvida man räknar ett individ till varieteten eller 
hufvudformen. LINDBERGS originalexemplar, som jag varit 
1 tillfälle att se, visa också variationer med afseende på tand- 
ning, bladudd och papiller. Emellertid har jag såsom var. 
scabrifolia endast upptagit de mest utpräglade exemplaren. 
Stundom kan varieteten hufvudsakligen på grund af blad- 
spetsen få en viss likhet med Myurella tenerrima, som emeller- 
tid har bladkanten mindre starkt tandad, mindre celler och 
gulgrön färg. 
Säkerligen har Myurella julacea var. scabrifolia ungefär 
samma utbredning som hufvudformen. I Finland är den känd 
från Åbo-trakten. I. HAGEN? uppgifver, att hos de norska 
exemplaren af Myurella julacea bladens ryggsida alltid är mer 
eller mindre skroflig och att de böra hänföras till varieteten. 
Varietetens utbredning i Sverige. 
Östergötland. Vinnerstad 1849 J. LANGE. Kvillinge, 
Ägelsjö 1903 F. O. WESTERBERG. 
Västergötland. Öglunda 1891 W. ARNELL. Kinnekulle 
1873 W. ARNELL. 
Södermanland. Stockholm, Trehörningen 1849 J. LANGE. 
Härjedalen. Linsäll, Häggingäsen 1890 S. J. ENANDER. 
Lule lappmark. Kvikkjokk, Kaddepakti fr. 1891 E. 
NYMAN; Nammats 1891 E. NYMAN. 
Torne lappmark. Jukkasjärvi 1852 R. FRISTEDT & F. J. 
BJÖRNSTRÖM. 
! AHNFELT, sid. 15. 
2 HAGEN, sid. 113. 
