76 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 1b. w:o 2. 
1795, att arten ej anträffats i Sverige. Som svensk angifves 
den år 1799 i Swartz’ Dispositio systematica muscorum fron- 
dosorum.! Detta är troligen intet misstag, ty dels upprepar 
han uppgiften ar 1814 i Summa Vegetabilium Seandinaviz,* 
dels finnes i Uppsala botaniska museums samlingar af arten 
ett riktigt bestämdt exemplar med påskrift: »E Suecia dedit 
SWARTZ 1809», hvilket skrifvits af GÖRAN WAHLENBERG. 
Afvenledes i Riksmuseets samlingar finnas exemplar af SWARTZ. 
Lokal angifves sällan i Swartz’ skrifter. Egendomligt före- 
faller det, att WAHLENBERG ej upptager arten i sin år 1826 
utkomna Flora suecica. HARTMAN begår i första upplaga af 
sin flora? det misstaget att förblanda arten med Pterygynand- 
rum filiforme (Tımm) Hepw. var. decipiens (WEB. et MoHR) 
LiwPR. och angifver den från Stockholm och Gäfle. Detta 
misstag rättar han emellertid i tredje upplagan 1838? och säger 
försiktigt nog: »Alla svenska ex. af P. gracile, hvilka författa- 
ren sett, tillhöra Leptoh. filiforme 3 decipiens » (Pterygynandrum). 
Den första absolut tillförlitliga uppgiften angäende artens före- 
komst i Sverige lämnas först 1864 i nionde upplagan af HART- 
MANS flora? Här uppgifves den vara funnen vid Kristinedal 
i Bohuslän af K. F. THEDENIUS, en uppgift, som bekräftas 
af exemplar samlade 1860 och förekommande i alla våra 
större mossamlingar. Kapselbärande exemplar hafva ännu 
ej anträffats i Sverige. 
Blomningstiden för Pterogoniwm ornithopodioides ar i 
Sverige svår att fastställa på grund af brist på material, sam- 
ladt på lämplig tid. ARNELL förlägger den ex analogia till de 
tre sista veckorna af juni eller de tre första veckorna af 
juli, hvilket gifvetvis måste vara för sent, ty alla under dessa 
månader insamlade och af mig undersökta exemplaren hafva 
alltid haft anteridierna tomma och bruna samt arkegonierna 
mörkbruna. En hanplanta, samlad vid Annedal i Västergöt- 
land i mars 1876, hade anteridierna ofärgade och slutna men 
fullväxta, så att de tycktes kunna öppna sig när som helst. 
En honplanta, samlad på samma lokal den ?'/, 1886, hade alla 
arkegonierna bruna. Några voro emellertid mycket ljust bruna. 
! SWARTZ 3, sid. 26. 
2 Swartz 4, sid. 39. 
* HanTMAN's flora, 1 uppl. (1820), sid. 387. 
* HARTMAN's flora, 3 uppl. (1838), sid. 299. 
> Harrman’s flora, 9 uppl. (1864), del II, sid. 26. 
ARNELL 1, sid. 95. 
