HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE, 77 
Af dessa exemplar fär man väl draga den slutsatsen, att blom- 
ningen försiggår så tidigt som i april månad. Detta antagande 
styrkes också af norska exemplar, samlade vid Bergen den **/, 
1871. Här funnos arkegonier, som nyss öppnat sig och voro helt 
och hållet ofärgade. Kapselbärande exemplar äro, som redan 
nämnts, ej anträffade i Sverige, men borde kunna finnas vid 
Partilled i Västergötland, hvarest både han-och honplantor växa. 
Äfven utom Sveriges gränser äro kapselbärande exemplar 
sällsynta. 
Någon vidare variation hos Pterogoniwm ornithopodioides 
har jag ej kunnat förmärka hos svenska exemplar. Hos oss 
har den anträffats endast på klippor, under det att den t. ex. 
i Danmark är funnen endast på trädstammar. Arten växer 
på torra klippväggar af granit samt på nerfallna klippblock, 
mestadels på beskuggade ställen. Icke blott habituellt utan 
äfven till sitt växtsätt får den stundom en viss likhet med 
Leucodon sciuroides (L.) SCHW =GR., då denna växer på klippor. 
Bland tufvorna har jag anträffat Hypnum lutescens HuDs., 
Stereodon cupressiformis (L.) Brin. och Metzgeria furcata 
(L.) RADDr. 
Pterogonium ornithopodioides är känd från ett inskränkt 
område i västliga Sverige, nämligen från Bohuslän, nordligaste 
Halland och västligaste Västergötland. Den är sålunda en 
utpräglad västkustform. Den östligaste lokalen är Alingsås- 
trakten, som ligger ungefär 50 kilometer från hafvet. Nord- 
ligaste lokalen i Sverige är Tanum på 58° 43' n. br., under det 
att den sydligaste är Tölö i Halland på 57? 30' n. br. Öfver- 
allt är arten en utpräglad låglandsform, som emellertid i Ty- 
rolen kan nå upp till 850 m öfver hafvet. 
I Norge är Pterogonium ornithopodioides funnen pa en 
hel del lokaler, nästan alla belägna på västkusten, hvarest 
den att döma efter af mig tillgängligt material når upp till 62° 
n. br. Äfven kapselbärande exemplar ha anträffats på flera 
ställen. I Danmark förekommer den på några få lokaler, under 
det att den är okänd från Finland. Utom Skandinavien är 
arten känd från Europas västliga och centrala delar, Azorerna, 
Kanarieöarna, Madeira samt från Kalifornien. 
Svenska exemplar af arten ingå i följande exsickat: 
SILLÉN, Musei frondosi Scandinavie exsiccati N:o 101. 
Västergötland. 
