94 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 15. N:o 2. 
Först år 1853 fanns den i Sverige vid Sandbäcken i närheten 
af Karlstad utaf N. C. KINDBERG, hvilket fynd bekantgjordes 
ar 1854 i sjätte upplagan af HARTMANS flora. Exemplar, som 
alla äro kapselbärande, finnas i Riksmuseets, Uppsala och 
Lunds botaniska museums samt Góteborgs museums samlingar. 
Det ser ut, som om hos samma individ honblommorna ut- 
vecklade sig betydligt tidigare án hanblommorna. Salunda 
har jag funnit à exemplar samlade vid Avesta i Dalarne den 
*/, 1880 alla anteridierna slutna, under det att arkegonierna 
redan voro utblommade och bruna. Exemplar samlade den 
7|, 1887 vid Forshaga i Grafva socken i Värmland visade 
alla anteridierna fárdigbildade men de flesta slutna, under det 
att arkegonierna voro nyss utblommade. Sammalunda är 
förhållandet med exemplar samlade den */, 1887 vid Kvarn- 
torp i Nedre Ulleruds socken i Värmland, i det att anteridierna 
voro dels slutna dels öppnade men arkegonierna utblommade 
och ett med uppsvälld buk. Utaf hvad ofvan anförts fár man 
draga den slutsatsen, att blomningen bórjar betydligt tidigare 
än hvad ARNELL? (på grund af bristande material) angifver, 
nämligen skördetiden d. v. s. de två sista veckorna af augusti 
och första veckan af september. Kapselmognaden förlägges 
af ARNELL? till den sista veckan af juli och de två första vec- 
korna af augusti. Enligt de exemplar, som jag undersökt, 
måste kapselmognaden säkerligen förläggas till åtminstone 
hela augusti månad. -Å de ofvan omtalade exemplaren från 
Kvarntorp i Värmland samlade den */, 1887 äro en del af 
mössorna nyss afkastade och en del kapslar ha sina lock kvar, 
men de flesta hafva afstött dem. Sammalunda är förhållandet 
med exemplar samlade den */, 1887 vid Forshaga. Exemplar 
samlade den ?/, 1853 vid Karlstad ha en och annan kapsel 
ännu försedd med lock, under det att de flesta afstötts; så för- 
håller det sig också med exemplar samlade på samma plats 
den */,, 1880. De gamla kapslarna tyckas kunna sitta kvar 
lång tid, så att man ofta året om påträffar dem. 
De svenska exemplaren af Helicodontium pulvinatum af- 
vika från de finska originalexemplaren i så måtto, att grenarna 
äro gröfre och grenspetsarna något trubbigare. Bladen äro 
också bredare. Nervens längd kan variera betydligt. Tuf- 
+ HARTMAN 's flora, 6 uppl. (1854), sid. 366. 
2 ARNELL 1, sid. 95. 
