HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 95 
vorna likna ganska mycket Leskea polycarpa, med hvilken den 
ocksä förväxlats, men äro mjukare och slakare än denna. 
I värt land har Helicodontium pulvinatum anträffats huf- 
vudsakligen på trädrötter och stammar helst på sådana ställen, 
som då och då öfversvämmas. Vid Klarälfven är den funnen 
på stammar af Alnus incana och vid Storsjön i Härjedalen på 
björk och videstammar. Vid Avesta är arten funnen på stenar 
i Dalälfven. Tufvorna blifva här ännu lösare och äro indränk- 
ta med slam. Ofta är arten inväfd bland Leskea polycarpa. 
Bland andra arter, som anträffats i tufvorna, kunna nämnas 
Amblystegium serpens (L.) Br. eur. och Orthotrichum specio- 
sum NEES. 
Helicodontium pulvinatum är funnen endast i fyra land- 
skap nämligen Värmland, Dalarne, Hälsingland och Härje- 
dalen. Mycket troligt är, att arten är mera spridd, fast den 
på grund af sin obetydlighet blifvit förbisedd. Nordligaste 
förekomststället är Storsjön i Härjedalen på 62° 50' n. br., un- 
der det att den sydligaste (Avesta i Dalarne) ligger på 60° 8' 
n. br. I Finland når arten upp till 68° n. br. Arten håller sig 
hufvudsakligast till låglandet och är öfverallt rikt kapselbä- 
rande. 
I Norge är arten känd från flera lokaler liksom 1 Finland, 
hvarest den förekommer såväl i nordligaste som sydligaste 
provinserna. Utom Skandinavien har man anträffat den i 
England, Frankrike samt Tyrolen. I Sibirien är den ej säll- 
synt. Äfven från nordliga Amerika angifves den. 
Artens utbredning i Sverige. | 
Dalarna. Avesta, Strömsnäs fr. 1880 C. INDEBETOU (5. 
Eu. G.). 
Värmland. Karlstad, Sandbäcken fr. */,, 1853 N. C. 
KiwpaBEnG (S8. U. L. G.)? m. fl. Grafva, Forshaga fr. 1887 N. 
Bryan (S. U. L. G.) Nedre Ullerud, Kvarntorp fr. 1887 N. 
Bryan (S. U.). 
Hälsingland. Arbrå, Flasta 1874 E. CoLLInDER; Hof 
1875 E. COLLINDER. 
Härjedalen. Storsjö, Själfbackshän fr. 1904 W. ARNELL. 
1 LINDBERG & ARNELL, II, sid. 139.. 
? HarrMman’s flora, 6 uppl. (1834), sid. 366. 
3 KINDBERG 9, sid. 1004. 
