4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 15. N:0 3. 
phyadica) äro de sporangie- 
bärande skotten samtidigt 
utvecklade, af samma utse- 
ende och byggnad som de 
sterila, hos andra (Zquiseta 
hetero phyadica) framkomma 
de tidigare än de sterila och 
afvika från dem genom att 
: vara ogrenade, sakna kloro- 
Fig. 3. Equisetum maximum LAMARCK. fyll och subepidermalt skle- 
A hon-gamofyt med arkegonium. B N 
han-gamofyt med anteridier (CAMPBELL). renkym, hvarjämte de efter 
spormognaden antingen ned- 
vissna (Fig. 4) (Equiseta vernalia) eller förgrenas (Fig. 5) och 
förses med sklerenkym samt antaga grön färg (Hqutseta 
subvernalia). 
I. Phanerópora. Klyfóppningar ej insänkta, utan 
förgärd. Biceller belägna i samma höjd som öfriga 
öfverhudceller. Stjälk ej öfvervintrande, vek, glatt eller 
obetydligt sträf. Ax upptill vanligen afrundadt. 
A. Heterophyådica. Ax- 
bärande och steril 
stjälk olika; den förra 
åtminstone tillen bör- 
jan nästan eller fullkom- 
ligt grenlös samt utan 
klorofyll, klyföppnin- 
gar och sklerenkym. 
Stjalk med yttre endo- ' 
dermis. Ax i regel ljusare 
eller mörkare brunt. 
a. Subverndlia. Ax- 
bärande stjälk framträ- 
dande samtidigt med den 
sterila, till en början 
grenlös, färgad och 
glatt, men efter spor- 
mognaden förgrenad, 
rön och nägot sträf sam 
8 ; 8 ; ^ Fig. 4. Equisetum arvense L. a axstjälk, 
i allt lik den sterila. Klyf- b steril stjälk (SCHNIZLEIN). 
