ROSENDAHL, DE SVENSKA EQUISETUM-ARTERNA. 29 
berg nära Höör; mellan Tågarp och Ottarp (F. W. C. Arr- 
SCHOUG 1881). 
Subvar. nanum MıLDe. Stjälkar tufvade 4—5-äsiga, sterila. 
Härjedalen: Tännäs s:n, Valmasen (K. F. DusÉN och 
H. F. G. STRÖMFELT 1879). 
Subvar. tenue Dórr. Stjälk intill 30 cm lång, ljusgrön, 
5—8-àsig, med 4—12 mm lángt ax. 
Jämtland: Frösön (E. SPARRE 1913), Åreskutan (B. 
LINDGREN 1891). Uppland: Roslagen, Rö (C. M. NYMAN 
1836), Djurö s:n, Stafnäs på Fågelbrolandet (K. Fr. THEDE- 
NIUS 1882). Östergötland: Motala, Södra Freberga (K. Fr. 
THEDENIUS 1871), Gottland: Klinte (C. F. NYMAN 1861). — 
Samtliga från angifna lokaler i Riksmuseuras herbarium be- 
fintliga exemplar äro betecknade EZ. variegatum och E. scir- 
poides, om hvilka arter denna form till det yttre nàgot erinrar. 
Forma pallidum BoLLeE [1860] (alpestre Last. in sched. 
[1831]. Stjälk blekgul med gróna slidor. 
Torne lappmark: Karesuando (L. L. LzssrADivus 1831). 
Norrbotten: Pajala s:n, Kengis (L. L. La&sranpiuvs). 
Subvar. nudum Dusy. Stjälk 8—11-asig, ofta nedtill 
med fägreniga kransar. 
Norrbotten: Pajala (L. L. Lastaprus 1857). Jämt- 
land: Äreskutan (1912). Västergötland: Toarps s:n, Mäls- 
ryd (A. O. OLSON 1915). 
Equisetum fluviatile L. 
Stjälk intill meterlång, upprät, grenig eller enkel, grön, 
nedtill ofta rödbrun, glatt, hvitaktigt strimmig af 9—30 
låga åsar, med otydliga fåror och mycket vid central- 
kanal. Hvarje kärlknippe äger sin egen endodermis; 
enär en för kärlknippena gemensam endodermis saknas, låta 
stjälkens mellanleder ej uppdela sig i en yttre och en inre 
cylinder. Slidor intill 1 cm långa, cylindriska, de öfre något 
vidgade, alla glänsande, utan karinal- och kommissuralfäror, 
de nedre svarta, de öfre gröna, med triangulära, syllikt 
utdragna, svarta och smalt hvitkantiga tänder, som 
i längd motsvara !/s af slidróret. Kransgrenar, när sådana 
finnas, intill 15 cm långa, 4—11-åsiga. Grenhylle glänsande 
