34 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 15. N:o 3. 
tare, sällan lika lång eller något längre än tillhörande stjälk- 
slida; grenslidornas tänder syllika, vanligen uppräta, 
Fig. 16. Equise- 
tum fluviatileL. 
var.limosum L. 
subvar. uligino- 
sum MÜHLEN- 
BERG. +. Torne 
lappmark: Ka- 
resuando (L. L. 
L=STADIUS 
1845). 
stundom svagt utbójda. Ax kort, gulaktigt, 
slutet. Sporer små, outvecklade, utan 
klorofyll och vanligen utan elaterer. 
Liknar till det yttre än E. arvense, än E. 
fluviatile. Ar fran den förra skild genom stjälkens 
vidare centralkanal och saknad af yttre endo- 
dermis, på grund hvaraf mellanlederna ej kunna 
uppdelas i två cylindrar, samt genom uppräta 
grenslidständer och den första grenmellanledens 
relativa korthet; från den senare genom spädare, 
djupare fårad, sträfvare stjälk och de öfre 
slidornas vidgade form. E. palustre, med hvilken 
till en viss grad likhet kan råda, har glänsande 
brunsvart grenhylle samt stjälk- och grenslidor 
med bredare, mindre spetsiga tänder. — Genom 
klyföppningarnas oregelbundna anordning, det 
slutna axet och de outvecklade sporerna afviker 
den från samtliga, nämnda arter. 
Stränder, fuktiga lokaler. Medelpad— 
Skåne. 
Var. vulgare MiLDE. Lik £. arvense. Stjälk 
intill 40 cm lång, uppstigande eller upprät, i 
nedre hälften grenig. 
Medelpad: Sättna (J. ÅNGSTRÖM). Upp- 
land: Danderyds s:n, Östbysjön (1916). 
Subvar. cespitosum KAULF. Nedre krans- 
grenar långa, stjälkliknande. - 
Uppland: Danderyds s:n, Östbysjön (1916). 
Var. elatius MILDE. Lik E. fluviatile. Stjälk 
intill 1 m lång, upprät, vanligen endast i 
mellersta delen med kransgrenar. Slidbräm 
rödbrunt. 
Bohuslän: Göteborg, Fotö (E. HJERTMAN 
1913). Västergötland: Ljushults s:n, Roppred 
(A. O. OLSON 1916). Småland: Långasjö (G. R. ELGQVIST 1899). 
Subvar. 
ascendens Kaur. Stjälk nedliggande med en- 
sidigt riktade grenar. 
