ROSENDAHL, DE SVENSKA EQUISETUM-ARTERNA, 39 
B. Trachyodonta. Stjälk med breda, djupt konkava 
åsar, i mellanliggande fåror med band af tydliga kiselrosetter 
samt med smal, högst mot '/s af stjälkens diameter svarande 
centralkanal. Stjälkslidor med helt eller ätminstone 
till nedre hälften kvarsittande tänder. 
Equisetum trachyodon A. BRAUN. 
Stjälk intill 50 cm läng och 3 mm tjock, uppstigande— 
upprät, vanligen enkel, grägrön, med 7—14, i kanterna af 
enradiga kiselkorn sträfva och 
med tydlig karinalfära försedda 
äsar, som ätskiljas af 2—3 gänger 
sa breda färor. Centralkanal i vidd 
svarande mot !—!/, af stjälkens 
diameter. Kärlknippen med säväl 
yttre som inre endodermis. Sli- 
dor intill 8 mm lànga, cylindriska, 
tätt åtsittande, de nedre vanligen 
svarta, de öfre med åtminstone bred, 
svart söm, alla med smala kommis- 
suralfåror och trefårade åsar, 
hvilkas midtfåra löper utitan- 
den. Slidtänderna (fig. 19), som 
i regel länge kvarsitta, äro länga, Fig. 19. Equisetum trachyodon 
triangulärt syllika, svartbruna, A. Br. Slidtänder fran stjäl- 
1 3 ELITE 1 ken. ??. Gottland: Sundre 
på ryggsidan brunfiltiga,inedre AL. Nırssan 1910). 
hälften bredt hvitkantiga, ofta 
tandade. Ax äggrundt, tillspetsadt, vid basen omgifvet af 
den öfversta, vidgade stjälkslidan. Sporer utvecklas endast 
i fåtal. — Är möjligen att uppfatta såsom en hybrid mellan 
E. hiemale och E. variegatum. Stjälken är spädare än hos 
den förra, ofta gröfre än hos den senare. Slidtänderna äro 
längre, äga bredare hinnkant och kvarsitta längre tid än hos 
hiemale samt afsmalna långsamt, ej plötsligt såsom hos varie- 
gatum, från basen mot spetsen. 
Sand—grusmark, sandiga åkrar. Härjedalen: Helags- 
fjället nedanför Predrikstolen (H. SmitH 1910). Dalarne: 
Älfdalens s:n, kyrkbyn och Mjågens by (G. SAMUELSSON 1911), 
Rättviks s:n på stranden af Siljan nära kyrkan (Tu. O. B. N. 
