BJ. PALM, SVENSKA TAPHRINAARTER. D 
Ett speciellt intresse fràn västgeografisk synpunkt kunna 
T. carnea och T. Janus göra anspråk på. Redan JOHANSON 
har observerat, att den förra ej går nedom fjällens lägre björk- 
region. 7. Janus är hittills ej funnen inom 7’. carneas verti- 
kala utbredningsomrade. De båda formerna äro synnerligen 
nära släkt, så att man utan en grundlig undersökning kan 
misstaga sig i vissa fall. En intressant fråga, som af sig 
själf framställer sig till lösning, är denna: Utesluta de båda 
arterna hvarandra? Är alltså 7. Janus en relativ låglands- 
form, vikarierande för T. carnea? 
Exempel i den ena eller andra riktningen på arter med 
utbredningsområden, hvilkas utredande kan ge lösningen af 
viktiga mykogeografiska detaljfrågor, skulle ytterligare kunna 
gifvas. Det anförda torde dock vara nog för att ge en an- 
tydan om, att Taphrina-arternas geografi — liksom parasit- 
svamparnas öfver hufvud — är väl värd ett ingående stu- 
dium. Som en preliminär utgångspunkt för vidare under- 
sökning torde föreliggande lokaluppteckning kunna blifva 
till gagn. 
För öfverskådlighetens skull har jag fördelat de nedan 
upptagna Taphrina-arterna på fyra undersläkten, därvid föl- 
jande GIESENHAGEN’s! första uppdelning af släktet. Denna 
fördelning på undersläkten, hvilka omfatta arter, parasite- 
rande på värdväxter, som tillhöra större naturliga grupper, 
är för nordiska förhållanden ännu synnerligen användbar; det 
torde dock vara tvifvel underkastadt, om den efter de senare 
årens upptäckter af tropiska former låter sig upprätthålla. 
Undersläktet Taphrinopsis kommer sålunda att omfatta de 
på ormbunkar förekommande arterna, till undersläktet Hu- 
taphrina föras arterna på Ulmaceer, Betulaceer, Fagaceer och 
Salicaceer, under Huexoascus förenas här »Rosaceernas» (i vid 
fattning) Taphrina-former, de på släktet Acer parasiterande 
arterna slutligen inrymmas i undersläktet Sadebeckiella. Un- 
der hvarje undersläkte har jag ansett mig böra meddela ett 
kortfattadt examinationsschema, som utom svenska arter äfven 
omfattar extraskandinaviska, för så vidt de framdeles kunna 
väntas blifva anträffade äfven hos oss. 
' Die Entwicklungsreihen der parasitischen Exoasceen. Flora Bd. 
81, 1895. 
