20 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 15. N:o 4. 
den äfven hela skott. Asci 52—63 vw långa, 9—11 u. breda. 
Konidier stafformiga. 
Så vidt jag kunnat finna, angriper 7. Janus uteslutande 
mycket låga björkplantor, 1—2 decimeter höga. Man söker 
sällan svampen förgäfves på unga björkplantor, både af B. 
odorata och B. verrucosa, som växa på naturlig, fuktig ängs- 
mark, bland Polytrichum commune, vid skuggiga väg- och 
dikeskanter o. dyl. 
T. Janus kommer säkerligen att anträffas i hela Sverige, 
möjligen med undantag för fjälltrakternas björkregion. 
Hittills känd från nedanstående lokaler: 
på B. odorata från 
Småland, Lamhults järnvägsstation (P.); — R. Torr's lo- 
kal för T. carnea (se denna art), Bottnaryds s:n nära Ko- 
mosse, afser helt säkert T. Janus; 
Södermanland, Tungelsta. Dalarö (P.); 
Uppland, Stockholm vid Uggleviken (JUEL I, p. 223 som 
T. bacteriosperma); — Klubbensborg nära Stockholm (LAGER- 
HEIM enl. PALM p. 45 som 7T. carnea); — Grisslehamn (PALM 
p. 45 som T. carnea); — Räfsnäs och Kapellskär i Rad- 
mansö s:n; Norrtälje (P.); 
Hälsingland, Kilafors, Sóderhamns skärgärd flerstádes (P.); 
Dalarne, Falun (Juve II, p. 188); 
Jämtland, Bydalen (Jveu III, p. 46). — Åre, Dufed (P.); 
pa B. verrucosa från 
Södermanland, Tungelsta (P.); 
Dalarne, Falun (JveL II, p. 188). 
T. media n. sp. 
Denna art framkallar häxkvastar med nägot förstorade 
blad på Alnus glutinosa GERT. Dessa häxkvastar synas dock 
aldrig blifva så stora och iögonenfallande, som de af T. epi- 
phylla SADEB. förorsakade. Från en något förstorad bas 
— infektionsstället — utgå 6 å 8 negativt geotropiska hy- 
pertrofierade grenar, hvar och en med ett mindre antal kort- 
skott. Bladen på dessa bli, som sagdt, åtskilligt förstorade; 
som unga äro de lifligt gröna, som äldre mörkt bruna. (Fig. 
4 0. 5.) 
