BJ. PALM, SVENSKA TAPHRINAARTER. 23 
T. media intager, hvilket namnet vill antyda, en mellan- 
ställning mellan T. Tosquinetii Maan. och T. epiphylla SADEB. 
Genom den tümligen starka deformation af värdväxtens 
blad, den framkallar, påminner den närmast om T. T'osqui- 
netii, i häxkvastbildningen spåras släktskapen med T. epi- 
phylla. Äfven asci visa släkttycke med de för dessa båda 
karakteristiska. Den i förhållande till längden betydliga 
bredden hos 7. medias asci återfinnes hos T. Tosquinetit. 
Skaftcellerna äro aldrig, som hos den senare, insänkta mellan 
epidermiscellerna. Konidiebildning iascus tycks vara lika säll- 
synt hos 7’. media, som den är vanlig hos T. epiphylla. 
På följande platser har jag hittills lyckats finna T. media: 
Södermanland, Nacka, Saltsjöbaden; 
Uppland, Ulriksdal nära Stockholm, Vira bruk i Roslags- 
Kulla s:n. 
Taphrina media PALM n. sp. Mycelio inter cuticulam et 
epidermidem ramorum foliorumque vivorum crescente, ramis 
foliisque deformante, »scopas sagarum» formante: ascis in 
pagina foliorum inferiore superioreque insidentibus, late cy- 
lindraceis, apice truncatis, 25—90 v. alt., 10—12 u. crass.; spo- 
ris octonis, globosis, 3—5 v. diam. 
Hab. in ramis et foliis Alni glutinose. Sudermanize et 
Upplandiz (leg. auctor). 
T. epiphylla SADEB. 1891. 
Förorsakar häxkvastar och grà ascusöfverdrag pà svagt 
deformerade blad. Värdväxter för svampen àr Alnus incana 
DC. och Alnus incana x glutinosa. 
T. epiphylla är känd frän nedanstäende svenska lokaler 
på A. ?ncana: 
Västergötland, Skófde (Lınp p. 387); 
Småland, Jönköpingstrakten, Visingsö (ToLF p. 247); 
Uppland, Uppsala (Jouans. I, p. 39); 
Värmland, vid Klarälfven flerstädes (SKARMAN enl. Jo- 
HANSON II, p. 15 som T. borealis Jonaws.); 
Gästrikland, Gäfle (P.); — Grönsinka (SYLvEN i SYLVEN 
och LAGERBERG p. 129); 
Hälsingland, Bollnäs (ROSTRUP p. 41 som Ascomyces Tos- 
quinetii WEsT.); — Kilafors, Söderhamn (P.); 
Dalarne, Säfsnäs s:n (HEDEMANN-GADE p. 69); — Ma- 
