MURBECK, BLOMANOMALI HOS CAPSELLA BURSA PASTORIS. 3 
utsidan sedd ständargrupp, visar sälunda, att de 5 ständarna 
ha en gemensam utgängspunkt, samt att den mellersta har 
en upptill klufven anther, hvilkens ena hälft är belägen rakt 
innanför den andra. I fig. 2 har den mot blommans periferi 
vända ständaren ett bredt och af tvänne kärlknippen genom- 
draget filament; i toppen är den försedd med tvä helt ät- 
skilda och bredvid hvarandra liggande antherer. Innanför 
densamma finns ett ständarrudiment i form af en fin stilett 
utan spär till antherbildning. I fig. 3 förekommer till höger 
ett mycket bredt filament, som har tre kärlsträngar svarande 
till de tre antherer, som kröna dess topp och äro riktade ät 
olika häll. I den grupp, som afbildats i fig. 4, stär i midten 
dels ett bredt filament med 2 antherer dels två rudimentära 
ständare, af hvilka den ena uppbär en svag anther. Här 
möter man emellertid tillika det förhällandet, att tvä af de 
på gruppens utsida befintliga leden utgöra mellanformer 
mellan ståndare och kronblad, i det antherbildning förekom- 
mer i ena resp. i båda kanterna af det för öfrigt bladlikt 
plattade organet. Den i fig. 5 afbildade gruppen, som i 5a 
framställes sedd inifrån, i 5b utifrån, har likaledes två af de 
på utsidan befintliga leden utbildade såsom öfvergångar mellan 
ståndare och kronblad. I denna grupp har för öfrigt den 
centrala ståndarens filament en sidogren, som slutar med en 
svag anther. — Med bänsyn till förekomsten af öfvergångs- 
former mellan ståndare och kronblad bör det framhållas, att 
sådana äro jämförelsevis sällsynta i inflorescensernas öfversta, 
jämförelsevis allmänna däremot i deras nedersta och krafti- 
gaste blommor samt att, när, såsom oftast är fallet, blott en 
eller två dylika öfvergångsbildningar äro tillstädes i en ståndar- 
grupp, dessa då ständigt befinna sig på gruppens utsida. I 
inflorescensernas nedre och kraftigast utvecklade blommor 
kunna emellertid i hvarje grupp 3—4 sådana öfvergångsfor- 
mer förekomma, och 1 eller 2 af dem kunna då ha sin plats 
på gruppens insida. För öfrigt märker man, hurusom i dessa 
kraftigare blommor de ifrågavarande bildningarna bli alltmer 
petaloida, äfven om de ej antaga samma regelbundna form 
eller uppnå samma storlek som hos typiska Capsella-kronblad. 
Som bekant, har man flera exempel på, att i s. k. flores 
pleni »fyllningen» kan ha kommit till stand på så sätt, att 
kronbladen i en för öfrigt normalt beskaffad blomma under- 
gått klyfning i olika riktningar, så att hvart och ett af dem 
