2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. N:0 9. 



Det återstår nog också ej så få studier, innan man fått 

 fullständig kännedom om trichomernas olika utseende och 

 beskaffenhet eller uppträdande hos olika former af samma 

 art, ehuru naturligtvis åtskilligt mer är bekant i detta hän- 

 seende, än hvad man känner om trichomernas variabilitet 

 hos samma individ. 



Ofta äro ju trichomerna hos ett släktes arter lika eller 

 ha något gemensamt drag. Men exempel finnas dock därpå, 

 att en eller annan art kan ha trichomer. som äro alldeles 

 olika de öfrigas. Äfven hos de växter, som tillhöra samma 

 familj eller grupp af en sådan, kan man finna en viss öfver- 

 ensstämmelse mellan deras trichomer, ehuruväl inom en sådan 

 afdelning olikheter rörande dem än oftare kunna anträffas. 

 I denna uppsats kommer jag att där och hvar anställa jäm- 

 förelser mellan trichomerna hos arter tillhörande samma 

 släkte (f) och ej alldeles lämna åsido de anknytningspunkter, 

 som en växtarts trichomer kan äga med sådana hos andra 

 växter, som höra till samma grupp eller familj eller rent af 

 till någon helt annan (f)- Ej heller i föregående uppsatser 1 

 liar jag försummat att beröra något sådant. 



Of van berörda variationer hos trichomerna ha väl van- 

 ligast sin upprinnelse i växtlifvets behof af förändrade organ 

 för andra förrättningar eller äro ekologiska (f ). Någon gång 

 finner man dock, att en egendomlig plats, där trichomet är 

 fästadt. alldeles säkert påtryckt det ett annat utseende, än 

 det har på öfriga delar af växten, där omgifningen är nor- 

 mal eller trichomets variation kan kallas lokal (f). Förut 1 

 har jag talat härom. Nu skola andra exempel lämnas härpå. 

 Hos många växter kan dock ej någon antaglig förklarings- 

 grund uppvisas till åtminstone en del af deras trichomers 

 variationsbegär. 



Rätt ofta har jag i andra afhandlingar l framhållit, att 

 trichomerna hos ej så få växtarter dels på grund af en för 

 deras förmodade bestämmelse olämplig gestalt eller beskaffen- 

 het i öfrigt, dels emedan de kunna finnas hos växten i allt- 



1 De uppsatser, i hvilka jag, I'. G. E. Theokin, förut behandlat tri- 

 chomerna från q agon af de med fl) betecknade synpunkterna, äro dessa: 

 »Iakttagelser» rörande öfverhudens bihang hos växterna, Uppsala 1866; om 

 växternas »här«, och »yttre glandier», Kalmar 1867; Växttrichomornas be- 

 nägenhet till »formförändringar, I, II, III», V. A. öfversikt, Stockholm 1872, 

 1876, IH7*; Om »af söndringen» af växtslem i knopparna lios familjen Po- 



