CHE0RJN, \\M\KKN. OM NÅGRA VÄXTARTERS TRICHOMER. / 



Here andra Cichoriaoeer utgöras af flere rader celler och äro 

 utdraget kägelformade. De sakna egentlig dyna och torde 

 vara verkliga trichomer (jfr. »byggnaden», sid. 37 — 40). Ifråga- 

 \a rande borst bestå till största delen af långa celler, hvilkas 

 öfre ända ibland befann sig något utanför borstytan, men 

 nederst af kortare. Pä grenarna äro borsten korta, lågt 

 kägelformade samt något emergensartade och kunna vid 

 basen vara 2 — 3 gånger bredare än de förstnämnde länga. 

 Stundom men sällan likna grenarnes lågt kägelformade borst 

 något utdragna vårtor. 



Haren, som göra hålkfj aliens inre sida silkesluden, äro 

 encelliga, jämnbredt tillspetsade och 0,2 — 0,3 mm. långa med 

 medelmåttigt tjocka väggar. De äro tilltryckta, dels där- 

 igenom att de äro böjda, dels på grund af sin sneda infäst- 

 ning i huden. De peka mot holkfjällens spets. 



Galium boreale L. (fig. 8 och 9). Den styfva stjälken har 

 på livar och en af sina fyra kanter flera rader trichomer, som 

 något påminna om småtaggar äfvensom om hakarna på stjäl- 

 ken hos S. palustre och aparine men blott äro obrukbara efter- 

 härmningar af dessa. Ifrågavarande boreale-trichomer (fig. 

 8) ha sällan större längd, räknad från spetsen till motstående 

 bashörn, än 0,04t> mm., hvaraf 0,033 mm. höra till det ofvan 

 växtytan befintliga stycket. Många quasi-småtaggar äro betyd- 

 ligt kortare. Deras öfre del är än rak och utstående, än 

 något nedböjd såsom i fig. 8, än men sällan mer böjd. Dessa 

 tricbomers yttersta ände är alltid starkt aftrubbad, och deras 

 cellvägg är mycket mäktig, så att cellrummet obetydligt 

 sträcker sig upp i den fria delen. Af det sagda om quasi- 

 småtaggarna eller quasi-hakarna hos G. boreale framgår med 

 tydlighet, att de alldeles ej kunna tjäna till att fasthaka 

 dess stjälk vid ett stöd. G. boreales styfva stjälk behöfver 

 ej heller några vidfästningsmedel för att hålla sig upprätt, 

 hvaremot de slankiga stjälkarna hos aparine alltid och hos 

 trifidum samt palustre ofta ej kunna undvara ett stöd utan 

 måste ganska bra fästas genom sina hakar vid stadigare 

 föremål för att ej nedfalla. Någon annan nytta kan man, 

 att döma af deras byggnad, ej heller förstå att ifrågavarande 

 boreale-trichomer skola kunna åstadkomma. Skall man då 

 kunna tro annat, än att quasi-hakarna finnas på boreale- 

 stjälken, blott för att denne må vara utsirad som andra 

 Galium-arter eller på ytan äga trichomer, som något på- 



