THEORIN, ANMÄRKN. OM NÅGRA VÄXTARTERS THICHOMER. 11 



sådant fall är håret kortare och ofta mycket kort, <la det 

 kan bestå af blott 2 öfver h varandra belägna celler. Tricho- 

 nict med kägelformig afslutning är finknottrigt på ytan. Slutas 

 håret med en spindeltråd, inträffar det ej sa sällan, att redan 

 2:dra cellen nedifrån är flere gånger smalare än den nedersta, 

 som i sådant fall äfven i sin öfre ände är särdeles bred, så 

 att trichomet blir mycket likt en del spindeltrådshår hos 

 Ononis arvensis (jfr. »undersökning», sid. 14). 



På bladet finnas uteslutande hår, som vanligast afslutas 

 med en tillspetsad cell (fig. 14) och mer sällan ha en kortare 

 spindeltrådsände. Fodret har såväl glandier af förutnämnda 

 utseende som ock hår, af hvilka de flesta sluta tillspetsad!, 

 och endast en mindre mängd ha spindelträdslik ände. Pä 

 kronans utsida finnas blott kortare eller längre spindeltråds- 

 hår. Dessa hårs nedre del är allmänt mycket smalare än 

 motsvarande del hos ofvan beskrifna trichomer och öfvergar 

 också så småningom i spindel trådsdelen. 



Hyssopus officinalis L. (fig. 11). Stammen är tämligen 

 tätt finluden. Håren, som finnas här, nå ej större längd än 

 O.i mm., äro ofta kortare och kunna till och med vara mycket 

 korta. De bestå af 1 cell eller 2 — 3 (sällan) celler i rad. 

 Är håret encelligt, i h vilket fall det är kortare, är det i sin 

 helhet krökt eller har nästan en småtaggs utseende och 

 ställning. Är håret däremot 2— 3-celligt, är den nedersta 

 cellen starkt utvidgad bland hudcellerna och står rakt ut, 

 medan den återstående cellen eller de 2 öfre äro krökta (fig. 

 11). Den eller de krökta cellerna äro mer tjockväggiga och 

 försedda med gröfre eutilar-o jämnheter än den nedersta raka, 

 som upptill är nästan smalare än den 2:dra nedtill. Den 

 öfversta cellen kan vara helt väggfylld och är i yttersta 

 änden tilltrubbad. Som håret är ganska kort, torde det. 

 ehuru det alltid på stammen är krökt, vara ett tämligen 

 klent hinder för krypande djurs uppmarsch till blomman. 

 Flertalet bland håren äro ej heller sträfhetsalstrare, hvilket 

 de korta, encelliga och småtaggslika trichomerna möjligen 

 skulle kunna vara. På bladkanten sitta glesa hår af en 

 mindre längd, som dock alla äro nästan raka. I djupa gro- 

 par på bladets undre sida finnas sådana glandier, 1 som af- 



1 Redogörelsen för behåringen hos Origanum Majorana i • undersök- 

 ning", sid. 11 och 12 afser blommande eller öfverblommade exemplar men 

 i »Pflanzenhaares sid. ">85 och 586 exemplar på ungdomsstadium. 



