THEORIN, ANMÄRKN. OM NÅGRA VÄXTARTERS TBICHOMÉR. 21 



väggen befinna sig Båledes 3-dubbelt djupare sänkor eller 

 cellrum mellan sträfvorna eller mellanväggarna, hvilka sän- 

 kor sträcka sig till den på den tjocka väggens insida likfor- 

 migt utbredda, gulaktiga massan. Enklast och naturligast 

 kan nämligen denna besynnerliga byggnad, sådan den ter 

 sig i längdgenomskärning, hos hårets nedersta del sålunda 

 förklaras. Sagde hårets nedre del har afdelats i celler medels 

 tvärväggar. I dessa celler ha den mot frösprötet vettande 

 väggen äfvensom tvärväggarna starkt förtjockats, hvarefter 

 cellulosan i en god del af den förre och nästan fullständigt i 

 de senare förvandlats till pektin, som fått en gulaktig färg. 

 Jag förmodar, att en sådan förvandling af cellulosan försig- 

 gått, eftersom hos ifrågavarande nedersta stycke af spröt- 

 håren kaliumhydrat-lösning åstadkommer en mycket stark ut- 

 svällning såväl i den längsgående som isynnerhet i tvärväg- 

 garna eller de s. k. sträfvorna. Denna sträfvornas utsväll- 

 ning är vanligen så stark, att de nästan komma att beröra 

 hvarandra, och att de förut omtalade sänkorna nästan all- 

 deles försvinna, hvarjämte basdelen starkt böjes med den 

 tunna huden på den konvexa sidan. Förmodligen afses med 

 dessa förstärkningar i hårets nedre ände, att de föröfrigt 

 lätta och veka håren må kunna medels sin nedersta, stadiga 

 del intaga och behålla en sneclt uppåt-utåtvettande ställning. 

 Härmed komma håren att i sprötets ände och ofvanför den- 

 samma befinna sig tätare inpå hvarandra och dymedels be- 

 reda vindstöten en möjlighet att säkrare fatta tag i frösprö- 

 tets hårtofs. 



Utanför nu beskrifna, nedersta ände är fröspridnings- 

 håret utan alla tvärväggar. Denna hårets encelliga del, för 

 öfrigt minst " /i.-, eller 19 /2o af det hela, har närmast bas- 

 delen ett kortare eller längre stycke väl ej samma bredd 

 som basdelen men ändå en bredd, som ej är mycket mindre 

 än dennes. Nu är den mot sprötet vettande väggen blott 

 något tjockare än den motstående. Sedan afsmalnar håret 

 betydligare och är under ett godt stycke af sin yttre del så 

 smalt, att hårbredden härstädes ej öfverstiger 0,0033 -0,oo2n 

 mm. Hos hårets smalare del äro cellväggarna rundtorn lika 

 tjocka. De äro ej tjockare, än att oaktad t den ringa bred- 

 den af hårets yttre del ett tydligt cell rum här ännu finns. 

 hvilket dock omsider fullständigt försvinner. 



