24 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 7. NIO 9. 



håren på undre sidan, men som, då de äro mycket kortare 

 och starkt tillspetsade mot öfre änden, få ett långdraget och 

 smalt kägelformigt utseende. Dessa hår ha än tjockare väggar. 

 Dryas octopetala L. Blomskaft och foder äro besatta 

 med något utstående, 1 mm. långa, encelliga och tjockväggiga 

 hår, som äro nästan jämnbreda, på midten 0,oi65 mm. breda 

 och mot öfre änden ganska tvärt hopdragas till en spets, så 

 att de helt nära intill denne ännu äro 0,oi mm. breda. Ifråga- 

 varande hår äro tydligen vanliga, täckande. Men bladets 

 undre sida har hår, som efter hela sin längd äro spindel- 

 trådar. Dessa hår äro äfven encelliga, mycket och mången- 

 städes krökta samt insnodda med hvarandra. Invid växt- 

 ytan ha de en bredd af 0,oi mm. och bli sedan något sma- 

 lare. 0,oo7 mm. breda, och sedan smalare och smalare, så 

 att de i sin öfre del blott äro 0,oo3 mm. breda. De äro 

 helt väggfyllda eller försedda med en smal cellrumsstrimma. 

 På fodret och upptill på blomskaftet finnas några spridda 

 glandier, såsom Neumans Flora kallar dem. Annars äro de 

 långa, smala, sammansatta, borstlika hår, som bestå af många 

 rader långsträckta, tämligen tvärbottnade och med rödt, löst 

 innehåll försedda celler samt äro nästan jämnbreda, omkring 

 0,0 7 mm. breda, eller åtminstone vid basen föga breda och 

 därifrån mycket långsamt afsmalnande uppåt. Deras längd 

 var 0,5 — 1,2 mm. På ett par af dessa hår såg jag en glan- 

 dulös afslutning. Men de allra flesta hade i toppen ett eller 

 två koniska, encelliga, 0, i« — 0,os mm. långa hår, hvarvid 

 vanligen 2 — 4 — flere sådana hår utgingo åt sidorna närmare 

 intill eller längre från det borstlika hårets topp. På bladets 

 ryggnerv såg jag ett par korta, sådana hår med glandulös 

 afslutning. Skola de borstlika håren på foder och blom- 

 skaft anses uppbära glandier, hade dock de fleste på af mig 

 undersökta exemplar fått hårknippor i sin öfre ände i stället 

 för glandier. Vi ha således på sagda ställe hos Dryas tri- 

 chomer, som kunna förvandlas på lika sätt som ytligt belägna 

 glandier i knoppen hos Spirea sorbifolia (se »Bidrag», fig. 2 

 och 4) eller vid köld blifva hårknippor. Hos Dryas torde 

 mer än hos mången köld ha tillfälle att åstadkomma en sådan 

 förvandling af glandier till hårknippor. Ha de borstlika håren 

 allmänt glandier, fungera dessa under knoppstadiet såsom 

 kataplatterer (se »bladtandsglandlerna», sid. 25). Det ännu 



