THEORIN, ANMÄRKN. OM NÅGRA VÄXTARTERS TRICHOMER. 47 



cellen 0,02 5 mm., h vilken senare bredd oförändrad förefinnes 

 till närheten af spetsen, där den sjunker till 0,0 16 mm. för 

 att sedan först långsamt och i yttersta änden helt hastigt 

 afsmalna till en spets. De nedersta cellerna ha de tjockaste 

 väggarne men ännu, då håret är O.012 mm. bredt, har cell- 

 väggen en tjocklek af 0,0033 mm. Vid mellanväggarne var 

 håret utvidgadt utom vid de 2 nedersta. Den yttersta cellen 

 är hos stammens och bladets hår mycket lång och ofta dub- 

 belt så lång som alla de andra tillsammans. Hårets hela 

 längd kan närma sig till eller öf verstiga 3 mm., men många 

 hår voro kortare. Där och hvar kan man till och med hitta 

 trichomer af blott 0,i mm:s längd samt ringa bredd, hvilka 

 tnchomer stodo sned t utåt, voro sammansatta af få, vanligen 

 af blott 2 celler i rad och hade ett scabritielikt utseende. 

 På blomfodrets nedre, broskartade del hafva håren, som här 

 äro mycket långa, redan 4:de cellen, nedifrån räknadt, lång 

 och likaledes den 5:te, så att dessa tillika med den yttersta, 

 som ej är mer än dubbelt så lång som någon af dessa, äro 

 många gånger längre än de 3 nedre tillsammans. 



Cerastium glomeratum Thuill. Man kunde nästan hafva 

 väntat att hos denna växts hår finna något af spindeltråds- 

 utseende, då ju växtens behåring bildar en så ytterst mjuk 

 beklädnad. Men detta är ej händelsen, utan ifrågavarande 

 hår likna desamma hos C. vulgatum (»Nya bidrag», fig. 48). 

 Dock äro glomeratum-håren betydligt längre och kunna nå 

 en längd af 1,5 mm. En annan olikhet består däri, att den 

 3:dje cellen, nedifrån räknadt, ej är så mycket smalare än 

 den 2:dra som hos C. vulgatum, samt att den 4:de är något 

 smalare än den 3:dje o. s. v. Därtill kommer, att glomeratum- 

 hårens celler ha tunnare väggar, och att utvidgningarne vid 

 mellanväggarne mellan deras celler äro mindre. Glandier, 

 om bestå af 1 cell och sitta på 1 mm. långa skaft eller 

 kortare, i hvilka ända till 5 celler i rad ingå, förekomma 

 allmännare på stjälken än på bladen. 



Sagina subulata (Sw.). De små, på stjälkarnes öfre del 

 befintliga glandierna sitta alldeles för glest för att kunna på 

 något sätt hindra krypande djur att komma till blomman, 

 utan måste väl liksom trichomerna hos så många andra väx- 

 ter anses vara till ingen nytta. Ej heller kan man förstå, 



