THEORIN, ANMÄRKN. OM NTÅGRA VÄXTARTERS TRICHOMER. 53 



dera arten alstra småtaggarne (1. c, fig. 33) eller de scabritie- 

 lika trichomerna någon sträfhet, utan deras förekomst på 

 respektive växtdelar måste tydas såsom ett uttryck för en 

 tendens hos gräsytceller att utväxa till små. spetsiga och 

 tjockväggiga bildningar, dessa må nu vara till nytta för 

 växten, som uppbär dem, eller finnas till pa honom blott, 

 sa att säga, för syns skull (se »Undersökning», sid. 6). 



Koeleria glauca (Senk.) (fig. 20—22). Strået kallas grå- 

 aktigt småludet. Och små äro också verkligen trichomerna 

 på detsamma, ty de nå ej till större längd än 0,ia mm. och 

 äro ofta kortare. Men de sitta särdeles tätt intill hvarandra. 

 Den obetydliga längd, som ifrågavarande trichomer hafva, 

 och hela deras beskaffenhet i öfrigt föranleda mig att kalla 

 dem scabritielika hår. Från en mellan hudcellerna utvidgad 

 basdel blir trichomet strax ofvan stråytan tvärt hopdraget 

 till en sedan långsamt afsmalnande, hvass fri del (fig. 21). 

 Trichomet har i basaldelen ett stort cellrum. som sträcker 

 sig något upp i dess smala del, h varifrån en cellrumsstrimma 

 kan bemärkas utgå ett stycke mot dess spets. Trichomerna 

 äro krökta antingen och oftast nära intill basen eller ock ett 

 längre stycke ifrån denne. De yttre basalslidorna äro ock 

 gråaktigt småludna. Härvarande scabritielika hår kunna 

 stundom vara raka. På slidkanterna uppträda utom de van- 

 liga trichomerna äfven sådana, som i utseende och längd 

 närma sig fig. 22 och kunna kallas scabritier men ha en något 

 nedåtböjd spets. På blom- och skärmfjällen finnas i stor 

 mängd små scabritier (sedda ofvanifrån i fig. 20), som äro 

 0,(»2 6 mm. långa samt ha vid, tunnväggig basdel och en be- 

 tydligt mindre men helt väggfylld fri del. På dessa fjälls 

 ryggnerv sitta snedt uppåtriktade, hvassa scabritier af 0,05 

 mm:s längd (fig. 22), som i längdgenomskärning synas vara 

 oliksidigt triangulära och i sin helhet vanligen ha rätt tunna 

 väggar. 



Melica ciliata L. Blomfjällen sägas i Floror vara lang- 

 ulliga. Men härvarande hår bilda alls icke en ullig bekläd- 

 nad. Håren äro nämligen alldeles raka och därtill efter 

 största delen af sin längd jämförelsevis breda eller omkring 

 0,o ig mm. Däremot äro de mer än 3 mm. långa, så att blom- 

 fjällen godt kunna sägas vara långhåriga. Bladet är besatt 

 med en stor mängd scabritielika har, som ha samma längd 



